Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Калинівської міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] \~померла [PERSON] .\~Після смерті\~ [PERSON] відкрилась\~спадщина на\~земельну ділянку\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~площею 2,2411\~га,\~кадастровий номер\~0521680600:03:001:0138,\~яка належала\~померлій [PERSON] \~на підставі\~державного акту\~про право\~приватної власності\~на землю,\~виданого 20.12.2002\~Глинською сільською\~радою на\~підставі розпорядження\~Калинівської райдержадміністрації\~від 18.12.2002\~№ 373\~та зареєстрованого\~в Книзі\~записів державних\~актів на\~право приватної\~власності на\~землю за\~№ 549.\~Він є спадкоємицем за заповітом на майно [PERSON] , про існування якого йому стало відомо після пропущення строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 ЦК України. Посилаючись на те, що він не звернувся у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту, вважає поважною причиною пропуск такого строку. За вказаних підстав звернувся до суду з даним позовом. Позивач в підготовче засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Трохименко М.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву (Документ сформований в системі «Електронний суд» 01.02.2025) про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого 14.02.2025 Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно заповіту, посвідченого 02.08.2016 секретарем виконавчого комітету Глинської сільської ради Хмільницького (Калинівського) району Вінницької області Свиридюк Л.І., зареєстрованого в реєстрі за № 77 [PERSON] заповідала [PERSON] земельну ділянку площею 2,2411 га в межах згідно з планом, що розташована на території Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0521680600:03:001:0138. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,2411 га, кадастровий номер 0521680600:03:001:0138, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на землю, виданого 20.12.2002 Глинською сільською радою на підставі розпорядження Калинівської райдержадміністрації від 18.12.2002 № 373 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 549. Відповідно до довідки № 10-02-12/357 від 14.10.2025, виданої Глинським старостинським округом Калинівської міської ради Вінницької області [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Інших зареєстрованих осіб немає. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . При цьому про існування заповіту [PERSON] позивачу стало відомо від посадових осіб Глинського старостинського округу після пропущення строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 ЦК України. [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] , 22.10.2025 звернулася до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Дудар К.Д. із заявою з питання видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [INFO] [PERSON] . 22.10.2025 приватним нотаріусом Дудар К.Д. до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи: номер у Спадковому реєстрі 74761814; номер у нотаріуса 150/2025 після смерті [INFO] спадкодавця [PERSON] , про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 82979257, виданий 22.10.2025 приватним нотаріусом Дудар К.Д. При цьому приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Дудар К.Д. 22.10.2025 видано постанову про відмову [PERSON] - представнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] на майно померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Зважаючи на те, що про існування заповіту [PERSON] не був обізнаний, відповідно не звернувся у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, суд вважає поважною причиною пропуск такого строку, з огляду на таке. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. \~Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові\~від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, про те, що «необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини»,\~шляхом конкретизації, зазначено таке: - необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права; - втім це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини; - спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування). Суд приймає до уваги те, що [PERSON] , на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем [PERSON] , про наявність заповіту складеного в на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого частиною першою\~статті 1270 ЦК України, а також те, що позивач не є спадкоємцем першої черги чи будь-якої наступної черги за законом після смерті [PERSON] , а такі обставини, зокрема необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved