Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Представник позивача [PERSON] звернулась до суду в інтересах [PERSON] , з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25.07.2010 року сторони зареєстрували шлюб у Віжомлянській сільській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №4. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Станом на день подання позову подружні стосунки припинені, їхні погляди на шлюб, сім`ю та виховання дітей є несумісними, що унеможливлює подальше спільне проживання та ведення спільного сімейного життя. Відповідач виїхав на постійне місце проживання в Сполучені Штати Америки. Збереження шлюбу як і примирення неможливе, а тому подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам. Враховуючи наведене, просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу повернути позивачу дошлюбне прізвище [PERSON] . Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, її представник на адресу суду скерувала клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить такі задовольнити. Процесуальні дії в справі Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 10.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 04.12.2025 року. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 04 грудня 2025 року, є дата складення повного судового рішення 04 грудня 2025 року. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано 25.07.2010 року у Віжомлянській сільській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25 липня 2010 року Віжомлянською сільською радою Яворівського району Львівської області. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Віжомлянської сільської ради Яворівського району Львівської області 20.01.2020 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Віжомлянською сільською радою Яворівського району Львівської області 13.05.2011 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Мотиви та оцінка суду Відповідно до\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1\~ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1\~ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.2\~ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне подружнє життя та примирення між ними є неможливим, суд дійшов висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому його слід розірвати, а позивачу повернути її дошлюбне прізвище. Судові витрати Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач позов визнав, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн, іншу частину сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на її користь. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи зазначене вище, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved