Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з вказаним позовом до суду, в якому просила: 1) позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 211,20 гривень; 3) витребувати з Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району (69068, м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, буд. 34. код ЄДРПОУ 37573885) висновок стосовно розв`язання спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що позивачка [PERSON] з 23.03.2013 року перебувала у шлюбі зі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.09.2013 року серії [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 99. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2017 року по справі № 336/2776/17-ц шлюб між ними розірвано. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 974. З січня 2017 року родина сторін розпалася і відповідач став мешкати окремо від позивачки з сином. Оскільки відповідач відмовився добровільно утримувати спільного сина, тому 29.11.2018 року судовим наказом, виданим Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у справі № 336/7180/18, зі [PERSON] на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.06.2024 року сукупний розмір заборгованості [PERSON] по аліментам станом на травень 2024 року становить 217 627,75 гривень. Отже, з січня 2017 року відповідач [PERSON] проживає окремо від сина [PERSON] . З цього часу він не цікавиться життям спільного сина, його навчанням, здоров`ям, розвитком, не проявляє до нього батьківських почуттів та піклування, не приймає участі у його вихованні та утриманні. Останні 7 років син [PERSON] постійно мешкає позивачкою та знаходиться повністю на її утриманні. Позивачка займається його вихованням та забезпечую сина усім необхідним, піклуюсь про його здоров`я, якісне харчування, належний розвиток, навчання, відпочинок, залучаю його до спорту. Враховуючи викладене, позивачка вимушена була звернутися до суду з вище вказаним позовом. 03.10.2024 судом на виконання вимог ст.187 ЦПК України було здійснено запит з метою встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідь на який надійшов 14.10.2024. Ухвалою суду від 15.10.2024 відкрите загальне провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 17.03.2024 витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину кордону відповідача; витребувано у [INFO] інформацію про те, чи перебуває [PERSON] , [INFO] , на військовому обліку та чи здійснений стосовно нього виклик для призову на військову службу під час мобілізації. Вище вказана інформація надійшла до суду 24.04.2025. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Ухвалою суду від 02.09.2025 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. 10.11.2025 до суду надійшов висновок третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] . В суді представник позивача адвокат Слизовська М.Ю. заяву підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в ній та просить її задовольнити. Позивачка [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що більше 7 років відповідач взагалі не піклується про їх спілого сина. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений вчасно та належним чином про розгляд справи. Представники третьої особи - [PERSON] в суді проти задоволення позовної заяви не заперечувала, підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] . В судовому засіданні в якості свідка була допитана [PERSON] , яка є подругою позивачки, яка пояснила суду, що вони дружать з 2016 року. Відповідача останній раз бачила у 2017 році,після цього не підтримує з ним зв`язок. Його місце знаходження свідкові не відоме. Також додала, що відповідач не цікавиться життям сина, не телефонує позивачки, не підтримує взагалі з ними зв`язок. В судовому засіданні в якості свідка була допитана [PERSON] , яка є матір`ю позивачки. Суду пояснила, що відповідач з лютого 2017 року не проживає разом з позивачкою та сином, не підтримує з ними зв`язків, не телефонує їм. Відповідач не приходить на дні народження онука [PERSON] , не допомагає позивачці матеріально. В судовому засіданні був допитаний малолітній [PERSON] , який пояснив суду, що він не знає як звати його батька, не знає як він виглядає та не пам`ятає, коли вони бачились останній раз, оскільки він був дуже маленький. Батько йому не телефонує, не купує йому іграшки, не допомагає з навчанням, не телефонує ані йому, ані матері. Він проживає з [PERSON] , який є чоловіком матері, та який купує йому все необхідне та забезпечує його. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачка є донькою її подруги. Останній раз свідок бачила відповідача у 2017 році, після цього з ним не спілкувалась та його не бачила. Знає, що з сином [PERSON] відповідач не спілкується, не телефонує йому, не цікавиться його життям та здоров`ям. Позивачці жодної допомоги відповідач не надає, позивачка самостійно виховує сина. Суд, заслухавши вступні слова учасників справи, заслухавши пояснення свідків та малолітньої дитини, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши та дослідивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку, що заявлені позивачкою [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23.03.2013 [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.09.2013 року серії [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 99. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2017 (справа № 336/2776/17-ц) шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 974. Відповідно до пояснень свідків, відповідач [PERSON] з 2017 не підтримує зв`язок з позивачкою та їх спільним сином. Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу «ясла-садок» № 270 «Іскринка» від 05.20.2018 року № 01-10/125, вбачається, що [PERSON] самостійно опікується перебуванням у дитсадку сина [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] , за період перебування дитини в дитсадку, заклад не відвідує, успіхами та поведінкою дитини в дитсадку не цікавиться, у суспільно корисних і святкових заходах участі не бере, супроводу дитини до садку або із садка не здійснює. З довідок, виданих Запорізькою гімназією № 93, вбачається, що за період навчання дитини [PERSON] з 1 по 6 клас його батько [PERSON] не брав участі у батьківських зборах, не приходив до шкоди, навчанням, успіхами, поведінкою сина не цікавився. Крім цього, відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Запорізької міської ради від 11.09.2024 року № 978/01-09, за даними записів в історії розвитку дитини [PERSON] , [INFO] , з вересня 2017 року у разі хвороб та профілактичних оглядів до амбулаторії з дитиною звертається мати - [PERSON] . Відомостей про супровід дитини до амбулаторії батьком [PERSON] в медичній документації не має. До лікаря-педіатра з приводу здоров`я сина він не звертався, здоров`ям його не цікавився. Згідно Висновку третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району щодо розв`язання спору про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , діючи виключно в інтересах малолітньої дитини, визнав доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] . Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За роз`ясненнями, наданими у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не цікавиться життям дітей, не приймає участі у їх вихованні, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не піклується про їх здоров`я та фізичний розвиток, не відвідує і взагалі не спілкується з дітьми без поважних причин, а тому суд знаходить, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей. Таким чином, у матеріалах справи містяться докази винної поведінки [PERSON] щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судові витрати по справі суд розподіляє у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved