Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором №7955215 у розмірі 21 021 грн. 50 коп., з яких: 5 910 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 9 751 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками, 5\~360 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, штрафами, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 червня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено Кредитний договір №7955215, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти, які зобов`язалась повернути на умовах, визначених Договором. 27 березня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №28032025, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до боржників ТОВ «Авентус Україна», у тому числі до відповідача за Кредитним договором №7955215. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 28.03.2025 року до Договору факторингу №28032025, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 21 021 грн. 50коп., з яких: 5 910 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 9 751 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками, 5\~360 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, штрафами. Ухвалою суду від 14.08.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач належним чином повідомлялась про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом не скористалась - відзив на позовну заяву до суду не надала. За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає положенням ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 03 червня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено Договір №7955215 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого остання отримала грошові кошти у розмірі 6 000 грн. 00 коп., строком на 360 днів, тобто до 29 травня 2025 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, знижена процентна ставка 0,01% та застосовується на умовах визначених п.1.5.2 Договору, загальні витрати за кредитом за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом становить 32\~400 грн. 00 коп., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 30\~612 грн. 00 коп. Згідно до п.2.1 Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора А2392. Відповідно до відповіді ТОВ «Пейтек» за вих. №20250331-6.1 від 31.03.2025 року, 03 червня 2024 року на банківську картку № [NUMBER] успішно перераховано грошові кошти у розмірі 6\~000 грн. 00 коп. Згідно до розрахунку ТОВ «Авентус Україна», заборгованість відповідача за Кредитним договором №7955215 від 03.06.2024 року за період з 03 червня 2024 року по 27 березня 2025 року становить 21 021 грн. 50 коп., з яких: 5 910 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 9 751 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками, 5\~360 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, штрафами. 28 березня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №28032025, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до боржників ТОВ «Авентус Україна». Відповідно до Реєстру боржників №1 від 28.03.2025 року до Договору факторингу №28032025, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №7955215 у сумі 21 021 грн. 50 коп., з яких: 5 910 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 9 751 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками, 5\~360 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, штрафами. Згідно до наданого розрахунку убачається, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не нараховувались штрафні санкції. Згідно із ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1\~ст. 1078 ЦК України). Положеннями ст. 6 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; суб`єкт електронної комерції\~суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання за допомогою електронного підпису. Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт виконання позикодавцем у повному обсязі зобов`язань, згідно умов укладеного Кредитного договору №7955215. Разом з тим, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за умовами укладеного вказаного Договору, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 21 021 грн. 50 коп., з яких: 5 910 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 9 751 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками, 5\~360 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, штрафами. Однак, суд не погоджується з даною сумою заборгованості з огляду на наступне. Так, дійсно сторони Договору в п. 6.4 Кредитного договору обумовили сплату штрафу у розмірі 200 грн. 00 коп. на 4 день невиконання та/або неналежне виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та у розмірі 60 грн. 00 коп. починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежне виконання вказаних зобов`язань. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 року №2120-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу\~Прикінцеві та перехідні положення ЦК\~та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Здійснюючи тлумачення пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд в постанові від 12.06.2024 року у справі №910/10901/23 виснував, що в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18.10.2023 року у справі №706/68/23. Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати штрафу. Таким чином,\~суд доходить\~висновку,\~що з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягає стягненню\~заборгованість у\~розмірі 15\~661\~грн.\~50\~коп., з яких: 5 910 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 9 751 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористалась, доказів на спростування тверджень позивача, викладених у позовній заяві також не надала, розрахунок заборгованості не спростувала. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2\~255 грн. 86 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial