Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, в якому просять суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 45,40 кв.м, житловою площею 27,7 кв.м. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 45,40 кв.м, житловою площею 27,7 кв.м. В обґрунтування заявленого позову позивачі посилалися на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло їм в рівних долях належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 45,40 кв.м, житловою площею 27,7 кв.м.Свідоцтво на право власності на житло від 17 березня 1994 року видано відділом житлово-комунального господарства м. Рубіжне, згідно з розпорядженням від 16 березня 1994 року № 2529. Відповідно до технічного паспорту на квартиру виданого КП «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради Луганської області: квартира знаходиться на 2-му поверсі п`ятиповерхового будинку і складається із 2 кімнат, загальною площею 45.40 м.кв, житловою площею 27.70 кв. м. Перша кімната 14.3 кв. м, друга кімната 13.4 кв. м, кухня 6.9 кв.м, ванна кімната площею 2.3 кв.м, коридор 6.5 кв.м, шафа 1.2 кв.м, балкон 0.7 кв.м. Право власності на вказану квартиру вони не встигли своєчасно зареєструвати в електронному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому будь-які відомості про право власності на вищезазначену квартиру відсутні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно або в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Для реєстрації права власності вони звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновської Олесі Анатоліївни. Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 77320489 від 18 лютого 2025 року їм відмовлено в проведенні реєстраційних дій. Отримання судового рішення необхідне позивачам для реєстрації права власності в Державному реєстрі права на нерухоме майно та можливості розпоряджатися своїм майном. У зв`язку з цим позивачі вимушені звертатися до суду з вказаною позовною заявою з метою захисту своїх прав. Ухвалою від 07 жовтня 2025 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Позивачі, кожен окремо, у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримали у повному обсязі. Представник відповідача Білак Н.В. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності згідно наявних у справі матеріалів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд ухвалює у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 березня 1994 року виданого відділом житлово-комунального господарства м. Рубіжне [PERSON] та [PERSON] в рівних долях належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 45,40 кв.м, житловою площею 27,7 кв.м. Свідоцтво видане на підставі розпорядження від 16 березня 1994 року № 2529. Квартира [ADDRESS] зареєстрована Рубіжанським бюро технічної інвентаризації на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за № 175/19. Відповідно до технічного паспорту на квартиру, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради Луганської області: квартира знаходиться на 2-му поверсі п`ятиповерхового будинку і складається із 2 кімнат, загальною площею 45.40 м.кв, житловою площею 27.70 кв. м. Перша кімната 14.3 кв. м, друга кімната 13.4 кв. м, кухня 6.9 кв.м, ванна кімната площею 2.3 кв.м, коридор 6.5 кв.м, шафа 1.2 кв.м, балкон 0.7 кв.м знаходиться у власності [PERSON] та [PERSON] . У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Законом України «Про правовий режим воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дія якого продовжена до теперішнього часу. Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Київської міської ради Духновської О.А. № 77320489 від 18.02.2025, щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , позивачам відмовлено у реєстрації права власності на вказану квартиру, з тих підстав, що отримати інформацію про зареєстровані речові права на квартиру неможливо через знаходження м. Рубіжне Сєвєродонецького району Луганської області в тимчасовій окупації Російською Федерацією, а подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, Рубіжанська міська територіальна громада з 13 травня 2022 року є тимчасово окупованою РФ. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст .77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. У відповідності із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачами було доведено їх право власності на квартиру, проте, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Рубіжне) на даний час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує її право власності, у зв`язку з чим, заявлені ними позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved