Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

26 листопада 2025 року заявниця [PERSON] через свого законного представника [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просила оголосити [PERSON] , [INFO] , який проходив службу на посаді кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону управління військової частини [NUMBER] , загиблим [INFO] поблизу населеного пункту Миколаївка Бахмутського району Донецької області під час бойових дій і виконання ним обов`язків військової служби із забезпечення оборони України, захисту Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України. В заяві законний представник [PERSON] вказувала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . [INFO] , в період шлюбу у них народилась дочка [PERSON] . Батько дитини був мобілізований, проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . У травні 2024 року від [INFO] їй надійшло сповіщення, яким повідомлено, що [PERSON] зник безвісти 13 травня 2024 року внаслідок штурмових дій противника в ході ведення бойових дій з військовими формуваннями російської федерації. Враховуючи, що є обґрунтовані припущення про настання смерті [PERSON] в результаті загибелі під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони України у зв`язку з військовою агресією рф проти України у складі в/ч [NUMBER] , а оголошення [PERSON] померлим є необхідним заявнику для виникнення її особистих та майнових прав щодо отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується родинам загиблих військовослужбовців від Міністерства оборони України, [PERSON] просила задовольнити заяву . У судовому засіданні заявниця та її законний представник вимоги заяви підтримали повністю. Просили суд задовольнити їх вимоги. Заінтересовані особи - військова частина [NUMBER] , Варський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засіданні не з`явились, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Надіслали суду пояснення щодо заяви [PERSON] в яких просили розглянути справу у відсутності їх представників. Заслухавши заявницю [PERSON] та її законного представника [PERSON] , дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , яка народилась [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до\~сповіщення сім`ї\~(близьких\~родичів)\~№1488\~від 16\~травня 2024\~року,\~законного представника\~неповнолітньої заявниці\~ [PERSON] \~ матір\~ [PERSON] \~сповіщено,\~що її\~чоловік, кулеметник стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону управління військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , 1975 року народження, зник безвісти 13 травня 2024 року поблизу населеного пункту Миколаївка Бахмутського району Донецької області внаслідок штурмових дій противника, за підтримки артилерії, мінометів та дронів, в ході ведення бойових дій з військовими формуваннями російської федерації. З письмових пояснень представника військової частини [NUMBER] Краєвського Д.В., поданих через підсистему «Електроний суд» вбачається, що згідно відомих військовій частині [NUMBER] обставин солдат [PERSON] перебував на посаді кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону управління Військової частини [NUMBER] здійснював заходи, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі населеного пункту Миколаївка Донецької області. У результаті штурмових дій противника 13 травня 2024 року поблизу населеного пункту Миколаївка Бахмутського району, Донецької області, зник безвісти солдат [PERSON] . Інформація про те, що військовослужбовець, який згідно журналу бойових дій військової частини [NUMBER] числився серед втрат (зниклі безвісти) з 13 травня 2024 року вижили/залишилися живими після подій, які стались поблизу населеного пункту Миколаївка під час штурмових дій противника, до Військової частини [NUMBER] не надходила. Згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) №2286 від 26 травня 2024 року «Про результати проведення службового розслідування за фактом встановлення обставин відсутності особового складу стрілецького батальйону управління військової частини в [NUMBER] , які підлягають під ознаки осіб зниклих безвісти», яке проведено заступником командира [NUMBER] стрілецького батальйону з морально психологічного забезпечення управління військової частини [NUMBER] майором [PERSON] (копія наказу додана заявником ) встановлено, що зникнення військовослужбовця, солдата [PERSON] кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону управління військової частини [NUMBER] вважати таким, що пов`язане з виконанням бойового завдання по захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України, настало під час виконання обов`язків військової служби при відсічі та стримуванні збройної агресії проти України, внаслідок протиправних дій з боку збройних сил російської федерації, пов`язане із проходженням військової служби і виконанням обов`язків по захисту Батьківщини та вважати безвісти зниклим за особливих обставин. Таким чином, з огляду на вищевикладене встановлено та підтверджено, що зникнення безвісти [PERSON] згідно з вимогами ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» сталося під час проходження служби в Збройних Силах України та пов`язана з виконанням військового обов`язку військової служби в Збройних Силах України, та не пов`язано з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння та навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Зникнення безвісті сталось під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил рф на території Донецької області. У відповідності до статті 293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження визначений у частині 2 ст.\~293\~ЦПК України та такими, серед інших, є: визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з частиною першою статті 306\~ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Статтею 47\~ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. В п.13 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~від 31.03.1995\~року за\~№5 роз`яснено, що на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. На цьому також наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. Аналіз зазначених норм закону, свідчить про те, що підставою для оголошення особи померлою є обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Як вказала у своїй заяві законний представник заявника [PERSON] про визнання [PERSON] померлим необхідно для здійснення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть, оскільки від цього залежить подальше виникнення права щодо отримання грошової допомоги та оформлення спадщини. Виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, Верховний Суд у справі № 506/358/22 дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першоїстатті 315 ЦПК України). Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315\~ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. У відповідності до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За наведених обставин суд вважає, що зібраними і дослідженими в ході судового розгляду доказами підтверджено існування обставин, дають підстави припустити загибель [PERSON] під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, та оголошення останнього померлим. Оголошення фізичної особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події, в даному випадку, загибелі [PERSON] [INFO] в ході ведення бойових дій поблизу населеного пункту Миколаївка Бахмутського району Донецької області, що підтверджуються належними та допустимими доказами. Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст.\~46\~ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. За відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі при проведенні бойових дій, відмова у позові про визнання такого військовослужбовця померлим не може вважатися такою, що відповідає завданням цивільного судочинства та узгоджується з принципом правової визначеності. Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 (провадження № 61-15733св23), від 25 квітня 2024 року у справі № 278/970/23 (провадження № 61-16074св23) З матеріалів справи встановлено, що днем вірогідної смерті [PERSON] є [INFO] . А тому, суд вважає, що заява [PERSON] , подана в інтересах дитини [PERSON] про оголошення особи померлою підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.48 ЦК України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до норм ч.1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про оголошення її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved