Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Анкету-Заяву про приєднання, датована 07.05.2007, до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 05.07.2007 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. З моменту підписання позичальником заяви, між банком та позичальником був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України, шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору. На підставі анкети-заяви, для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту позичальнику видано кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії -04/15 тип- Карта Универсальна. Позичальник здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам позичальника. У виписці по руху коштів прослідковується, що позичальнику було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання позичальником грошей, а отже й отримання кредитної картки, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Із виписки вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, а також частково сплачував заборгованість за договором. Отже, позичальник не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків. В подальшому, для можливості користування рахунком додатково отримано позичальником наступі картки: кредитна картка номер - [NUMBER] строк дії - 09/18 тип Карта Универсальна; кредитна картка номер - [NUMBER] строк дії - 09/21 тип Карта Универсальна GOLD; кредитна картка номер - [NUMBER] строк дії - 05/21 тип Карта Универсальна WORLD; кредитна картка номер - [NUMBER] строк дії - 11/24 тип Карта Универсальна GOLD. У процесі користування кредитним рахунком клієнту були доступні у вільному доступі на сайті банку та у додатку Приват24 умови обслуговування кредитних карток, які банк постійно пропонує клієнту для ознайомлення огляду кожного наступного разу, коли відбуваються навіть незначні зміни. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. Також, позивач звертає увагу суду, що у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії РФ, банк пішов на зустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 - розмір 0 %, а в подальшому, із 01.04.2022 відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Таким чином, як зазначено, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями позичальника відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а позичальник, отримуючи кредитні картки, фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим позичальник мав безперервний доступ до самого рахунку. Позичальник зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме, щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, як вказує позивач, у порушення ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. [INFO] позичальник помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Таким чином, у зв`язку з порушенням зобов`язань позичальником по кредитному договору, на момент смерті у позичальника обліковується не сплачена заборгованість у розмірі 49 939,00грн., що складається із заборгованість за тілом кредиту. За змістом норм цивільного законодавства, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців, тобто, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Позивачем, 17.10.2023 була направлена претензія кредитора до Першої черкаської державної нотаріальної контори, яка була перенаправлена до приватного нотаріуса Висоцької Світлани Іванівни. 25.07.2024 банком повторно було направлено претензію кредитора до приватного нотаріуса Висоцької Світлани Іванівни. 05.09.2024 банком отримано відповідь від приватного нотаріуса, в якій зазначалось, що відомості про спадкоємців становлять нотаріальну таємницю. 28.11.2024 співробітником банку зроблено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого банку вперше стало відомо, що спадкоємцем померлого позичальника є [PERSON] . 24.02.2024 додатково банком було направлено лист-претензію до відповідача. Між тим, заборгованість за кредитним договором погашена не була. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: право власності на квартиру [ADDRESS] , належить відповідачу. Зазначено, що з урахуванням періодичних платежів позичальника на погашення кредиту та використання кредитного ліміту, що підтверджується випискою за договором № б/н та розрахунком заборгованості, позивачем не пропущено строки позовної давності. Таким чином, позивач просить суд, - стягнути з [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.05.2007 у розмірі 49 939,00 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту. Судові витрати просить покласти на відповідача. Крім того, позивачем 19.11.2025 подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом, а саме позивач остаточно просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.05.2007 у розмірі 44 939,00 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту. Судові витрати просить покласти на відповідача. Ухвалою суду від 13.08.2025 прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач/його представник не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Представником за довіреністю Балінським Ю.М. подано заяви про розгляд справи за його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст.ст. 223 130 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. Справу розглянуто за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, яка повідомлялася судом у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, а представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Анкету-Заяву, яка датована 07.05.2007 і підписана власноручно позичальником, про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку №б/н від 07.05.2007 та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. З моменту підписання позичальником заяви, між банком та позичальником був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України, шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору. На підставі анкети-заяви, для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту позичальнику видано кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 04/15, тип - Карта Универсальна (дата проведення 07.05.2007). Позичальник здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам позичальника. У виписці по руху коштів вбачається, що позичальнику було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання позичальником грошей, а отже й отримання кредитної картки, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Із виписки вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, а також частково сплачував заборгованість за договором. Отже, позичальник не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків. В подальшому, для можливості користування рахунком, додатково отримано позичальником наступі картки: кредитна картка номер - [NUMBER] строк дії - 09/18 тип Карта Универсальна; кредитна картка номер - [NUMBER] строк дії - 09/21 тип Карта Универсальна GOLD; кредитна картка номер - [NUMBER] строк дії - 05/21 тип Карта Универсальна WORLD; кредитна картка номер - [NUMBER] строк дії - 11/24 тип Карта Универсальна GOLD. У процесі користування кредитним рахунком клієнту були доступні у вільному доступі на сайті банку та у додатку Приват24 умови обслуговування кредитних карток, які банк постійно пропонує клієнту для ознайомлення огляду кожного наступного разу, коли відбуваються навіть незначні зміни. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому, частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. Також, встановлено, що у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії РФ, банк скасував відсоткову ставку у березні 2022 - розмір 0 %, а в подальшому, із 01.04.2022 відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого, за зверненнями позичальника відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а позичальник отримуючи кредитні картки , фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, чим позичальник мав безперервний доступ до самого рахунку. Тобто, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди [PERSON] , дія договору підтверджується фактом користування нею картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Позичальник зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме, щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, встановлено, що позичальник зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Таким чином, у зв`язку з порушенням зобов`язань позичальником по кредитному договору № б/н від 07.05.2007, на момент смерті у позичальника обліковується не сплачена заборгованість у розмірі 49 939,00 грн., що складається із заборгованість за тілом кредиту. Між тим, заявою від 19.11.2025, позивачем зменшено розмір заборгованості і остаточно розмір визначено - 44939грн. 00коп. (по тілу кредиту). Позивачем, відповідно до ст. 1281 ЦК України, 17.10.2023 була направлена претензія кредитора до Першої черкаської державної нотаріальної контори, яка була перенаправлена до приватного нотаріуса Висоцької Світлани Іванівни. 25.07.2024 банком повторно було направлено претензію кредитора до приватного нотаріуса Висоцької Світлани Іванівни. 05.09.2024 банком отримано відповідь від приватного нотаріуса, в якій зазначалось, що відомості про спадкоємців становлять нотаріальну таємницю. 28.11.2024 співробітником банку зроблено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого банку вперше стало відомо, що спадкоємцем померлого позичальника є [PERSON] . 24.02.2024 додатково банком було направлено лист-претензію до відповідача. Між тим, заборгованість за кредитним договором погашена не була. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: право власності на квартиру [ADDRESS] , належить відповідачу. На виконання ухвали суду від 29.09.2025, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Висоцькою С.І. 23.10.2025 надані до суду матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про її смерть від 06.04.2023 серія [NUMBER] , актовий запис №1100. Крім того, за життя [PERSON] заповіти не склала, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 22.10.2025. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса 16.05.2023 звернувся [PERSON] син [PERSON] . Також за інформацією приватного нотаріуса, на ім`я [PERSON] нотаріусом були видані три свідоцтва про право на спадщину за законом; особи, які усунуті від спадкування відсутні. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.11.2024, за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.02.2024 зареєстроване право власності в порядку спадкування (після смерті [PERSON] , яка була власником на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 21.12.2007) на квартиру [ADDRESS] . З наданого позивачем розрахунку заборгованості, з врахуванням заяви від 19.11.2025, за договором № б/н від 07.05.2007 вбачається, що станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком становить 44939 грн. 00коп. (заборгованість за кредитом). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно із ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред?явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред?явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (ч. 3 ст. 1281 ЦК України). Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям в натурі. Згідно з абз. 2 п. 36 Постанови Пленуму ВССУ № від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в частині, що не суперечить нормам чинного законодавства, а також з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов?язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов?язання фактично не пов?язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Отже, спадкоємець померлої позичальниці [PERSON] син [PERSON] прийняв спадщину, проте, станом на день подання позову та на час розгляду справи зобов?язання за кредитним договором спадкодавця відповідачем не виконано. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок сукупності доказів, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі, а тому до стягнення з відповідач [PERSON] підлягає заборгованість за договором № б/н від 07.05.2007 у розмірі по 44939 грн. 00 коп. При цьому, відповідачем не були спростовані доводи позивача та надані докази, він не скористався правом подати свої заперечення проти позову. Крім того, беззаперечним є факт укладання за життя [PERSON] кредитного договору №б/н від 07.05.2007, наявності заборгованості на час її смерті у розмірі 44939грн. 00коп., яка не є погашеною і на час розгляду справи. Відповідно, саме спадкоємець відповідач по справі, несе обов`язок сплатити цю заборгованість позивачу, враховуючи норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені повністю, то слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422грн. 20коп., що був сплачений позивачем при подачі позову до суду за платіжною інструкцією від 23.07.2025. На підставі викладеного та

Outcome: approved