Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

18 листопада 2025 року за вхід.№7265 до Ямпільського районного суду Вінницької області надійшла цивільна справа №128/3934/25 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 листопада 2025 року прийнято до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі з повідомленням, однак без виклику сторін. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором №7984208 від 23.08.2022 у сумі 49554 грн. та 2422,40 грн. сплаченого судового збору, а також витрати на правову допомогу у сумі 8000 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 23.08.2022 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит №7984208, згідно з умовами якого відповідач отримав 15000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Кредитні кошти сплачувати відповідно до графіку. Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісію і проценти за користування кредитом у встановлений строк. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у визначеній сумі. Відповідно до пункту 7.1 кредитного договору №7984208 від 23.08.2022 визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника, і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Позивач вказав, що відповідач для отримання кредиту зареєструвався в інформаційно-комунікаційній системі Кредитодавця через заповнення відповідної реєстраційної форми на Веб-сайті. В особистому кабінеті вказав банківську карту, на яку будуть зараховані кошти. Електронна ідентифікація відповідача здійснилась при вході в особистий кабінет, шляхом введення одноразового ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону або електрону пошту відповідача. Також, для отримання кредитних коштів відповідач здійснив заповнення заяви на отримання кредиту на Веб-сайті кредитодавця. Відповідач ознайомившись з умовами кредитування визначеними в проекті договору, підтвердив його підписання. Електронна форма індивідуальної частини укладеного кредитного договору розміщена в особистому кабінеті відповідача. Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно п.2.1 кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на картковий рахунок зареєстрований відповідачем в особистому кабінеті. 02.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення права вимоги №85-МЛ від 02.12.2022. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №7984208 від 23.08.2022, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Позивач вказує, що сума заборгованості відповідача становить 49554 грн., відповідно до виписки з особового рахунку, а саме: заборгованість за сумою кредиту 13800 грн.; заборгованість за сумою відсотків 34254 грн.; заборгованість за комісією 1500 грн. В зв`язку з вище викладеним відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості від 12.08.2025. Оскільки відповідач не погашає заборгованість, тому, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином\~рекомендованим повідомленням вих..№R067041248430, яке повернулося із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно постанови КЦС ВС від 10.05.2023 №755/17944/18 (61-185св23) вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України\~суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: заява представника позивача про розгляд справи у відсутність представника позивача (а.с.4 позовної заяви). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.45-48), про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із копії Договору про споживчий кредит №7984208 від 23.08.2022 та графіку платежів, паспорту споживчого кредиту (а.с.05-08) судом встановлено, що [PERSON] електронним підписом підписав документи погодившись з умовами, йому видано кредит у сумі 15000 грн. на строк 15 днів, загальний строк кредитування 345 днів, дата повернення кредиту 07.09.2022, останній був ознайомлений із графіком платежів, надавши свої персональні дані та контакти. Із копії довідки про ідентифікацію та Анкети-заяви на кредит №7984208 від 23.08.2022 (а.с.09-10) судом встановлено, що 23.08.2022 [PERSON] ідентифікований ТОВ «Мілоан» [NUMBER] , та погоджено кредит у сумі 15000 грн. на строк 15 днів. Із копії платіжного доручення №81091331 від 23.08.2022 (а.с.11) судом встановлено, що ТОВ «Мілоан» перераховано кошти (кредит) у сумі 15000 грн. на картку № [NUMBER] [PERSON] . Із копії відомості про щоденні нарахування та погашення та виписки з особового рахунку (а.с.12-13) судом встановлено, що з 23.08.2022 по 02.12.2022 нарахована комісія за оформлення кредиту та нараховувалися проценти згідно п.п.1.5.2, та нестандартні проценти договору згідно п.п.1.6., 2.3.1.2 договору. Прострочене тіло 13800 грн., прострочені відсотки 34254 грн., заборгованість за комісіями 1500 грн., разом 49554 грн. Із копій договору відступлення прав вимоги №85-МЛ від 02.12.20222, Акту прийому-передачі реєстру боржників, платіжної інструкції та Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги (а.с.14-20) судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір, за яким ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, а саме до [PERSON] . Із копії Претензії від 12.08.2025 вих.№22108887/104 (а.с.21) судом встановлено, що на адресу [PERSON] направлено вимогу про погашення заборгованості у сумі 49554 грн. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими відповідачеві були надані грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором позики, відповідач зобов`язалася повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1ст.1049\~ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050\~ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1ст.623\~ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що договір про споживчий кредит укладався між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-УІІІ\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої\~ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-ІУ від 22.05.2003, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч.ч.1, 2\~ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Порядок укладення електронного договору визначений\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами\~ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання споживчого кредиту в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні кредитні правовідносини. Виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого\~статтею 12 ЦПК України доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №751/861/17 (провадження №61-28582ск18). Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі №161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження №61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виходячи з\~ст.22 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів України»\~документами, які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операцій, є такі види розрахункових документів, як платіжні доручення, платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога та меморіальний ордер. Відповідно до п.62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом, і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц, від 04 вересня 2024 року у справі №426/4264/19. Матеріали справи містять виписку з особового рахунку, в якій зазначено про те, що тіло кредиту за договором від 23.08.2022 складає 15000 грн., а\~також підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів (а.с.11). Тобто, суду позивачем надано докази видачі відповідачеві кредитних коштів у сумі 15000 грн. 23 серпня 2022 року. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Подібні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту на загальну суму 49554 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені\~платіжною інструкцією №19712 від 29.08.2025, за правилами\~ст.141 ЦПК України\~підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 2422,40 грн., а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. Частиною другою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2\~ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн. позивач надав суду: договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025 №0107, укладений між замовником - ТОВ «ФК «Кредит Капітал» та виконавцем адвокатським об`єднанням «Апологет»; ордер на надання правничої допомоги; Акт №2632 наданих послуг від 20.08.2025; детальний опис наданих послуг до Акту, що підлягає оплаті за надання усної консультації ознайомлення з матеріалами, складення позовної заяви, складає 8000 грн. Оскільки позивачем ТОВ «ФК «Кредит Капітал» в передбаченому\~ЦПК України\~порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 8000 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн.

Outcome: approved