Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. З позовної заяви вбачається, що сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.07.2022 на користь позивача було стягнуто з відповідача аліменти на утримання спільної дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На думку позивача на теперішній час сума аліментів на утримання дитини, яку вона отримує за рішенням суду, є недостатньою для повноцінного утримання доньки. З урахуванням указаного позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.07.2022 в справі №\~699/447/22, на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми у розмірі 2 000 грн щомісячно, на стягнення у частці від заробітку (доходу) відповідача у розмірі 1/3 частки, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Літвіновій Г.М. Ухвалою від 09.10.2025 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд цієї цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач подав відзив на позовну заяву та клопотання про бажання здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню в частині зміни способу стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] з твердої грошової суми на стягнення у частці від його заробітку (доходу) у розмірі 1/5 частки. Посилається на те, що позивач не обгрунтувала, з яких підстав вона вважає, що необхідно визначити розмір частки стягуваних з нього аліментів саме у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходів). Також відповідач зазначає, що він постійно тримав зв`язок з донькою, був обізнаний з її потребами та ніколи не обмежувався сплатою лише аліментів. Він купував доньці необхідні речі, поповнював її картковий рахунок, поповнював рахунок на мобільний зв`язок, організовував подорожі для доньки за власний рахунок, про що надав суду платіжні інструкції. Позивач надала суду відповідь на відзив, у якій з позицією відповідача не погоджується. Подані платіжні документи вважає неналежними, недостовірними та недопустимими доказами, так як вони не стосуються її доньки [PERSON] , а стосуються сторонніх осіб. Зазначає, що на теперішній час відповідач проходить службу у військовій частині, має стабільний заробіток, що дає йому змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі. Ухвалою суду від 07.11.2025 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено. Оскільки справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч.\~2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд установив таке. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.08.2012 Виконавчим комітетом Нетеребської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.07.2022 по справі №699/447/22 стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 2\~000,00 (дві тисячі) грн щомісячно, починаючи з 19.04.2022 до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою про склад сім`ї, виданою Виконавчим комітетом Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області 26.09.2025 №232, до складу сім`ї позивачки [PERSON] входять донька [PERSON] та мати [PERSON] . Відповідач надав суду квитанції та чеки про придбання продуктів, іграшок, одягу та взуття, оплату послуг ресторанів, кафе, барів, продуктів, переказ коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України(далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з частинами 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просить змінити раніше визначений спосіб стягнення аліментів у виді твердої грошової суми у розмірі 2\~000,00 грн щомісячно на дитину та стягнути з відповідача кошти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Особа, яка отримує аліменти та з якою проживає дитина, має право звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів незалежно від будь-яких обставин. З огляду на це суд констатує, що позивач має право на зміну способу стягнення аліментів та така вимога підлягає задоволенню. При цьому належному обґрунтуванню підлягає необхідність стягнення аліментів у певному розмірі. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути на утримання доньки сторін аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитиною. Відповідач не заперечує щодо зміни способу стягнення аліментів, однак вважає, що достатніми будуть аліменти на утримання доньки у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку. Урахувавши позиції сторін, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки згідно з рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.07.2022 в справі №\~699/447/22 на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми у розмірі 2\~000,00 грн щомісячно, на стягнення у частці від заробітку (доходу) відповідача у розмірі 1/4 (однієї чверті) частки, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. При цьому суд врахував, що позивачка не обгрунтувала причину, чому вважає необхідним стягнення аліментів на одну\~дитину саме у розмірі 1/3 частки від доходу позивача. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому суд не вбачає підстав допустити негайне виконання рішення, оскільки предметом позову є не стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про зміну способу стягнення аліментів. Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 6 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 1\~211,20 грн у дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про зміну способу стягнення аліментів.

Outcome: partial