Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Свій позов позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем проживали без реєстрації шлюбу з 2015 року по 2021 рік. Під час спільного проживання в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Наразі вони не проживають разом, дитина перебуває на її утриманні, в той час як відповідач допомоги не надає. У зв`язку з чим у неї виникла необхідність звернутись до суду із вказаним позовом. Відповідно до ухвали суду від 20.08.2025 у справі відкрито провадження у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 22.09.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, від імені якого діє адвокат Різник В.П., просив задовольнити позовні вимоги позивача частково, тобто стягувати з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини його заробітку. Свою позицію обґрунтовує тим, що у нього на утриманні перебуває неповнолітній син та непрацездатна матір. На утримання своїх неповнолітніх дітей він в добровільному порядку надавав матеріальну допомогу ,перераховуючи на карткові рахунки [PERSON] ( матері сина ) та [PERSON] ( матері доньки) гроші кошти. Грошові кошти на утримання доньки були перераховані за період з 01.01.2023 по 08.09.2025 у розмірі 95\~954,33 грн, яка на 1/3 частину є більшою, ніж на утримання сина 62500,00 грн. Він є учасником бойових дій, частину заробітку, яка залишається йому після сплати коштів на утримання двох дітей ,а також непрацездатної матері, він витрачає на придбання амуніції, засобів особистої гігієни, запасних частин для ремонтування транспортних засобів, які ним використовуються під час несення служби, та інших речей, необхідних для військової служби. Також зазначив, що він має непрацездатну матір [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонером за віком, він зареєстрований та проживає разом із нею, та надає їй матеріальну допомогу, допомагає сплачувати комунальні послуги, надає кошти на придбання продуктів харчування та лікарських засобів, оскільки її пенсії не вистачає для нормальної життєдіяльності та підтримання стану здоров`я. У власності він має лише 1/7 частину житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Щомісячний дохід складається лише із заробітної плати, тому він не в змозі сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його доходу. 24.09.2025 задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. Позивач та представник позивача у судовому засіданні просили задовольнити заявлені вимоги, з підстав наведених у позовній заяві. Представник позивачки також зазначила, що наявність іншої дитини не є підставою для зменшення розміру аліментів, відповідачем не надано доказів наявності виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів на старшого сина. Фактичні потреби дитини зростають, частина є мінімальним розміром аліментів та достатнім , їх зменшення призведе до обмеження базових прав дитини. Крім того, відповідачем не надано доказів розміру його доходів. Відповідач у судовому засіданні 08.09.2025 визнав позовні вимоги частково, а саме не заперечував щодо стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від його доходу. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти заявленого позивачкою розміру аліментів. З підстав , наведених у відзиві. Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 14.11.2017 Шполянським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ( а.с. 7). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за однією адресою з матір`ю, що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади №2025/010356591 від 29.07.2025 та №2025/010356311 від 29.07.2025 ( а.с. 6,9). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а.с.63). Відповідно до службового посвідчення [NUMBER] , відпускного квитка перебуває на службі у Державній прикордонній службі України та відповідно до посвідчення серії [NUMBER] є учасником бойових дій ( а.с.64,65). Згідно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 09.09.2025 Шполянським ВДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУМЮ у м.Києві, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.67). Із виписки по рахунку [PERSON] в АТ « КБ « ПриватБанк» вбачається, що останній у період з березня 2023 по вересень 2025 перераховував кошти на картку [PERSON] та картку, яка відповідно до інформації АТ « Сенс Банк» [PERSON] ( а.с.68,69,131). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , матір`ю останнього є [PERSON] ( а.с.70). [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером за віком ( а.с. 72,74). [PERSON] та його мати [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ ( а.с.71). Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 09.09.2025, номер інформаційної довідки 442675367, за параметрами запиту : [PERSON] , останній є власником 1\\7 частки житлового будинку по [ADDRESS] ( а.с. 75). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з положеннями\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч.1\~ст. 183 СК України\~встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Сімейний Кодекс України\~виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до ч.3 ст.12 та ч. 1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи , що батьки проживають окремо, дитина проживає з матір`ю, зважаючи на об`єктивну потребу малолітньої дитини у забезпеченні належного матеріального утримання, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення аліментів є обгрунтованими. Разом із тим, при визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги наявність у відповідача іншої неповнолітньої дитини, яку він зобов`язаний утримувати. Відсутність виконавчого провадження щодо утримання аліментів на іншу дитину, не свідчить про невиконання такого обов`язку відповідачем у добровільному порядку. При цьому суд не бере до уваги доводи відповідача про перебування його матері у нього на утриманні, оскільки належних доказів такого суду не надано. Сама по собі наявність пенсійного віку та перебування на пенсії матері відповідача, як і реєстрація ( проживання) за однією адресою не свідчать, що мати відповідача потребує, а відповідач, відповідно, утримує свою матір. Ураховуючи ту обставину, що відповідач має на утриманні іншу дитину, зважаючи на принцип рівності батьків в утриманні своїх дітей, а також принципи розумності та справедливості, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити у розмірі 1/6 частини від доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Щодо доводів представника позивачки, що аліменти у розмірі 1\\4 частки від заробітку є мінімальним, то тут слід звернути увагу на наступне. Положеннями ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. А відповідно до положень ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України встановлено право того із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, норми, які регулюють правовідносини щодо аліментів, не містять положення, яке б визначало, що мінімальним розміром аліментів на одну дитину є 1\\4 частина від доходів платника податків. Позивачка звернулась до суду із позовом, а не заявою про видачу судового наказу. Також суд звертає увагу на те, що положеннями ст.7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2024рік»\~установлений з 1січня 2024року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць\~для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Батьки зобов`язані в рівній мірі забезпечити дитину відповідним прожитковим мінімумом. Ураховуючи, що вказаний показник є змінним, тому положеннями\~ст. 182 СК України\~встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також суд роз`яснює, що сторони не позбавлені можливості згодом, після визначення розміру аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну ( зменшення або збільшення) розміру аліментів (стаття 192 СК України). Відповідно до ч.1ст.191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 14.08.2025. Відповідно до ст.430 ЦПК України\~необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч.3\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору. Таким чином, із відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави , в порядку ст. 141 ЦПК України. Ураховуючи викладене та

Outcome: partial