Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

16 вересня 2025 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області звернувся представник позивача [PERSON] - адвокат Габуєв Г. Ю. з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.09.2025 справу передано за підсудністю до Хорольського районного суду Полтавської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2025 справу передано для розгляду судді Лідовець Т. М. У позовній заяві зазначає, що 16 жовтня 2021 року між [PERSON] (дошлюбе прізвище [PERSON] ) та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Хорольським відділом державної реєстації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 16.10.2021(актовий запис № 95). Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Підставами для розірвання шлюбу позивач вказує непорозуміння та суперечності, втрату почуття любові, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач та відповідач шлюбні відносини не підтримують, проживають в різних містах. Подальше спільне життя вважає неможливим, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) осіб. У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] - адвокат Габуєв Г. Ю. у судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просили розгляд справи проводити без їх участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належно був повідомлений про час, дату та місце слухання справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16 жовтня 2021 року Хорольським відділом державної реєстації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 16.10.2021(актовий запис № 95). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження № 111, виданим на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.09.2022. Відповідно до статей 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до статті 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Суд, здійснивши оцінку доказів, що містяться у матеріалах справи, встановив, що подальше спільне проживання подружжя зі збереженням шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, що має істотне значення, тому шлюб підлягає розірванню. При прийнятті рішення суд враховує, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 16 вересня 2025 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не зверталися, а тому суд доходить до висновку про те, що у позивача та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. Щодо судових витрат, суд зазначає таке. Згідно із частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин першої, третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого нею судового збору в розмірі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією від 15.09.2025. Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачкою заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь понесених нею витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн на підставі: копії договору про надання правової (правничої допомоги) від 12.09.2025; акту прийому-передання правової (правничої) допомоги за договором № 34-25 від 12.09.2025, додатком № 1 до Договору. Суд, проаналізувавши надані докази, приходить до таких висновків. Відповідно до частин другої, третьої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Витрати позивачки на правничу допомогу наведені в Додатку № 1 до Догвору від 12.09.2025 та підтверджуються належними та допустимими доказами; розмір вказаних витрат відповідає характеру та обсягу дій, вчинених представником позивачки у справі; не є завищеними чи необґрунтованими та є цілком пропорційним предмету спору та складності справи. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому понесені та документально підтверджені позивачкою судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved