Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Моторне (транспортне)\~страхове бюро\~України (далі\~також МТСБ)\~в собі\~представника -\~адвоката Гусєва\~П.В.\~18.08.2025\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~відшкодування шкоди,\~заподіяної смертю\~фізичної особи,\~у якій\~вказує,\~що 07.11.2020\~на автодорозі\~Мукачево-Рогатин-Львів\~відбулась дорожньо-транспортна\~пригода,\~а саме:\~ [PERSON] ,\~керуючи транспортним\~засобом Yamaha\~без д.н.з.\~порушив правила\~дорожнього руху\~та здійснив\~наїзд на\~пішохода [PERSON] .\~Внаслідок вищевказаної\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~потерпіла особа\~отримала тяжкі\~тілесні ушкодження,\~від яких\~померла на\~місці пригоди. Відповідно до вироку Рахівського районного суду Закарпатської області по справі № 305/159/21 від 27.08.2021 Відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. На виконання рішення суду по справі № 305/2155/21 від 02.12.2022, Позивач здійснив регламентну виплату на користь потерпілої сторони у розмірі 195 000,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів, визначення розміру шкоди та виконання рішення суду складає: 246 670,00 грн, що і стало причиною звернення позивача до суду. Ухвалою від 22.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 22.09.2025. 09.09.2025 через канцелярію суду від представника відповідача - адвоката Сойми І.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позовна заява є безпідставною та такою що підлягає закриттю, так як шкода завдана внаслідок ДТП, при якій загинула [PERSON] водієм мотоцикла Yamaha без державного номерного знаку під керуванням [PERSON] була відшкодована потерпілій стороні безпосередньо після її вчинення, сама потерпіла сторона жодних претензій до [PERSON] матеріального та морального характеру не мала, цивільного позову не заявляла, про що свідчить відповідна заява сина померлої внаслідок ДТП - [PERSON] . У подальшому, 17.09.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Гусєва П.В. надійшла відповідь на відзив, у якій з позицією відповідача не погодився, ствердивши, що відповідачем не було враховано, що регламентна виплата Позивача здійснювалась не на користь [PERSON] , а на користь двох інших неповнолітніх дітей потерпілої особи - [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Згідно із довідкою Великобичківської селищної ради № 6098 від 31.12.2020, станом на дату ДТП, склад сім`ї загиблої особи складався із: [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ). В подальшому, згідно із розпорядженням Рахівської РДА Закарпатської області № 359 від 02.12.2020, над [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) було встановлено піклування, призначено піклувальником рідну тітку - [PERSON] ( [INFO] ). 15.12.2020 до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування звернулась [PERSON] , діючи в інтересах вищезазначених дітей. В подальшому, на виконання рішення суду №\~305/2155/21 від 02.12.2022, МТСБУ було здійснено регламентну виплату на користь [PERSON] : 180 000,00 грн у зв`язку із втратою годувальника дітьми та 15\~000,00\~грн відшкодування за спорудження надгробного пам`ятника. Таким чином, розмір здійсненої Позивачем регламентної виплати без врахування судових витрат становить 195 000,00 грн. З огляду на зазначене, на Відповідача покладено обов`язок відшкодувати в порядку регресу Позивачу здійснене ним відшкодування [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), а тому вважає, що твердження Відповідача, викладені ним у відзиві є необґрунтованими, а позовні вимоги мають бути задоволені у повному обсязі. Ухвалою від 22.09.2025 підготовчий розгляд справи було закрито та призначено справу до розгляду по суті на 28.10.2025, у зв`язку з неявкою сторін відкладено на 01.12.2025. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, 22.09.2025 від представника відповідача - адвоката Сойми І.Ю. надійшла заява у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги не підтримують та просять у їх задоволенні відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні 01.12.2025 суд дослідив матеріали справи, перейшов до стадії ухвалення судового рішення та з урахуванням складності справи відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 08:10 год 08.12.2025. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини. 07.11.2020 на автодорозі «Мукачево-Рогатин-Львів» у смт.\~Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом Yamaha без реєстраційного номера, поблизу будинку №\~7 по вулиці Грушевського, порушив правила дорожнього руху та здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого остання отримала ушкодження, від яких померла на місці пригоди. Згідно з довідкою Великобичківської селищної ради № 6098 від 31.12.2020, до складу сім`ї померлої [PERSON] на момент її смерті входили: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 27.08.2021 у справі № 305/159/21, [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. У подальшому, від [PERSON] , яка була призначена піклувальником двох неповнолітніх дітей померлої [PERSON] , до Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла заява про виплату страхового відшкодування у розмірі 5\~700 гривень на поховання та страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника (14-18 років) у розмірі 180\~000 гривень, що належить неповнолітнім дітям загиблого, проте МТСБ відмовило заявниці у такій виплаті, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Представництво [PERSON] щодо неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] стверджується розпорядженням Рахівської державної адміністрації Закарпатської області № 359 від 02.12.2020. Рішенням суду від 02.12.2022 на користь [PERSON] та [PERSON] було стягнуто порівну по 90\~000 гривень страхового відшкодування (всього - 180 тис грн), а також стягнуто 15\~000 гривень на користь [PERSON] як відшкодування витрат на встановлення надгробного пам`ятника. На виконання рішення суду позивач здійснив регламентну виплату на користь потерпілої сторони, що стверджується поданням про необхідність оперативного виконання судового рішення, постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 72118612 від 26.06.2023, постановою ВП № 72118612 від 26.06.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та платіжною інструкцією № 972600 на суму 214\~760 гривень. Разом з тим, 18.01.2023 судом було ухвалено додаткове рішення, яким на користь [PERSON] стягнуто з МТСБ 27\~000 гривень витрат на правничу допомогу. У свою чергу, МТСБ вказану суму сплатило стягувачці, що стверджується Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 72118379 від 26.06.2023, постановою про стягнення з боржника основної суми винагороди ВП № 72118379 від 26.06.2023, постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 72118379 від 26.06.2023, поданням про необхідність оперативного виконання судового рішення по справі 305/2155/21, платіжною інструкцією № 972597 від 27.06.2023 та платіжною інструкцією № 972602 від 27.06.2023. 09.06.2025 МТСБ надіслало на адресу [PERSON] претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу. 14.07.2025 відповідач в особі представника - адвоката Олійника Є.П. направив на адресу позивача відповідь на претензію, у якому зазначив, що [PERSON] провів повне відшкодування збитків потерпілим негайно після вчинення ДТП, зокрема 18.11.2020 потерпілий [PERSON] надав нотаріально засвідчену заяву, у якій вказав, що [PERSON] відшкодувала йому в повному обсязі шкоду спричинену внаслідок ДТП, скоєної її сином [PERSON] , у зв`язку з чим не має претензій матеріального, фінансового та морального характеру щодо неї та її сина. Таким чином вважають, що відсутні підстави для повторного відшкодування тих самих збитків, у тому числі в порядку регресу. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди життю та здоров`ю потерпілої фізичної особи здійснюється страхова (регламентна) виплата у зв`язку з смертю потерпілої фізичної особи. Пунктом 3 ч. 2 ст. 41 Закону встановлено, що до функцій МТСБУ відноситься здійснення регламентних виплат та компенсацій із централізованих страхових резервних фондів на умовах, визначених цим Законом. Пунктом 1 ч. 2 ст. 37 Закону встановлено, що МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1166\~ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи без діяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили умислу потерпілого. Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки), є те, і володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Разом з тим, із нотаріально засвідченої заяви [PERSON] вбачається, що шкода відшкодована лише йому, натомість відомості про відшкодування шкоди неповнолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] відсутні, що свідчить про неповне виконання відповідачем свого обов`язку щодо компенсації завданої шкоди, а відтак створює підстави для стягнення з нього суми у порядку регресу. Тому, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 195 000 гривень підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача витрат за додатковим рішенням суду, судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та витрат виконавчого провадження у загальному розмірі 51 670 гривень, суд зазначає, що у разі звернення страхової агенції з регресною вимогою до відповідача предметом вимоги може бути виключно страхова виплата, яка була здійснена страхувальником на користь потерпілої особи. Судові витрати і витрати на правничу допомогу не частиною страхового відшкодування та не є збитками, завданими винуватцем ДТП, а тому не підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково (на 195\~000 грн із 246\~670 грн, тобто на 79,05%), з відповідача необхідно частково стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 924,89 грн (3700,05 грн * 79,05%) гривень.

Outcome: partial