Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

31 липня 2025 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який підписаний\~її представником\~ Грінченко І.В.,\~яка діє\~на підставі ордеру №1101200 від 30.07.2025. У позовній заяві зазначено, що [INFO] помер чоловік позивачки, [PERSON] . На момент його смерті [PERSON] проживала разом з ним за однією адресою. Син позивачки - [PERSON] , зловживаючи безпорадним станом матері, запропонував їй утримання, догляд та фінансове забезпечення, за умови, що вона відмовиться від прийняття спадкового майна після смерті її чоловіка. Позивачка погодилася на запропоновані умови, у зв`язку з чим секретарем Калузької сільської ради Якубенко С.О. 22.06.2015 року було посвідчено заяву про відмову від спадщини. Згодом позивачці стало відомо, що її син зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, за місцем їх проживання проводилися обшуки правоохоронними органами. [PERSON] почав руйнувати житловий будинок, у якому вони проживали разом із матір`ю, та знищувати її особисті речі, внаслідок чого стосунки між ними погіршилися. Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 25.05.2020 року у справі №470/121/19 було визнано недійсною заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] , посвідчену секретарем Калузької сільської ради Якубенко С.О. 22.06.2015 року та зареєстровану в реєстрі за №23. Також було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21 лютого 2016 року державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т.В. на ім`я [PERSON] щодо спадкування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] . Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21 лютого 2016 року нотаріусом на ім`я [PERSON] , щодо спадкування земельної ділянки площею 7,5143 га, яка розташована на території Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 4821181300:03:000:0063, після смерті батька [PERSON] . Станом на 25 травня 2020 року питання щодо скасування державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно судом не було вирішено. Тому, незважаючи на наявне рішення суду про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини та свідоцтв про право на спадщину, виконати це рішення неможливо. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка звернулася до Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Нотаріусом їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку з тим, що не скасовано державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за [PERSON] . Син позивачки помер [INFO] . За життя він склав заповіт, у якому заповів все своє майно дружині [PERSON] . Позивачка [PERSON] є особою пенсійного віку та має право на обов`язкову частку у спадковому майні, що залишилося після смерті сина, незалежно від змісту заповіту. На підставі зазначеного позивач просила суд скасувати рішення державного реєстратора Нікурадзе Т.В., Березнегуватської державної нотаріальної контори, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:28449527 від 25.02.2016 року, номер запису про право власності: 13435460, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з припиненням права власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,5143 га, кадастровий номер: 481181300:30:000:0063, яка розташована на території Калузької сільської ради Березнегуватського району, Миколаївської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 859935348211. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, до суду направили заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі просили суд їх задовольнити. Відповідач державний нотаріус Березнегуватської державної нотаріальної контори Нікурадзе Т.В. в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог заперечень не висловила (а.с.89). Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Березнегуватська селищна рада в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти позовних вимог не заперечувала (а.с.92). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] (а.с.10-11). Спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] є його дружина позивачка по справі, та їх спільний син [PERSON] . З копії спадкової справи заведеної державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області №205/2015, зареєстрованої у спадковому реєстрі за № 58064272 убачається, що заявою від 15 жовтня 2015 року [PERSON] повідомив нотаріуса про прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті батька [PERSON] ( а.с.34). Позивачка заявою від 15 жовтня 2015 року відмовилась від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її чоловіка ( а.с.35). 21 лютого 2016 року Державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т.В., спадкоємцю померлого, [INFO] , [PERSON] , його синові [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, на спадщину яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , яке зареєстроване у реєстрі за № 93 ( а.с.44). Крім цього, того ж дня спадкоємцю за законом [PERSON] державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т.В. було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, на земельну ділянку площею 7,5143 гектарів у межах згідно з планом, розташовану на території Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 4821181300:03:000:0063, зареєстроване в спадковому реєстрі за №94. Відповідно до виданого свідоцтва про право на спадщину за законом, право власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації ( а.с.46). На підставі вказаного свідоцтва державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т.В. було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:28449527 від 25.02.2016 року, та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності, номер запису 13435460, про реєстрацію за [PERSON] права власності на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку, площею 7,5143 га, розташовану на території Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, кадастровий номер 4821181300:03:000:0063 ( а.с.12). Однак рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2020 року, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року, було визнано недійсною заяву позивачки [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , засвідчену секретарем Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області Якубенко С.О. 22 червня 2015 року, зареєстровану в реєстрі за №23. Крім цього, вказаним рішенням суду, були визнані недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 21 лютого 2016 року державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т.В. на ім`я [PERSON] на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 7.5143 га у межах згідно з планом, розташовану на території Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, кадастровий номер 4821181300:03:000:0063, зареєстровані в спадковому реєстрі за № 93 та 94 відповідно ( а.с.14-16). 17 липня 2025 року завідувачем Березнегуватської державної нотаріальної контори Нікурадзе Т.В. позивачці роз`яснено про неможливість виконання рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2020 року та необхідність звернення до суду для скасування державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності ( а.с.9 на звороті). З копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 09 червня 2020 року Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) убачається, що [PERSON] , помер [INFO] в с.Калуга Березнегуватський район Миколаївська область ( а.с.10). За життя, а саме 01 липня 2017 року [PERSON] склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 459, за яким належний йому на праві власності житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] , заповів повністю відповідачці [PERSON] ( а.с.28). З копії спадкової справи №103/2020 заведеної державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т.В. після смерті [PERSON] , зареєстрованої у спадковому реєстрі за №66045466, убачається, що [PERSON] спадщину за заповітом після смерті [PERSON] прийняла ( а.с.27). Частиною першою\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси. Нотаріус як спеціальний суб`єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої\~статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26 листопада 2015 року, який набрав чинності 13 грудня 2015\~року, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~викладено у новій редакції. Відповідно до частини другої розділу\~II\~Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону з дня набрання чинності цим Законом нотаріуси наділяються повноваженнями державних реєстраторів прав на нерухоме майно та можуть здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень без вчинення нотаріальної дії щодо такого майна. Отже, з набранням чинності 13 грудня 2015\~року Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26 листопада 2015 року нотаріуси наділені повноваженнями державних реєстраторів прав на нерухоме майно та могли здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як без вчинення нотаріальної дії щодо такого майна так і під час вчинення нотаріальної дії щодо нерухомого майна. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10 червня 2020 року у справі № 638/6931/16-ц (провадження № 61-2605св19), від 16 червня 2020 року у справі № 199/7226/17 (провадження № 61-37913св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 352/1021/19 (провадження № 61- 7648св20), від 21 травня 2021 року у справі № 295/16451/18 (провадження № 61-13937св20). Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої\~статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(у редакції, чинній з 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої\~статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої\~статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таким чином, у розумінні наведеної норми права у редакції, яка була чинною на час ухвалення Березнегуватським районним судом Миколаївської області рішення від 25 травня 2020 року про задоволення позову позивачки про визнання заяви про відмову від спадщини та свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними, на відміну від положень частини другої\~статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у попередній редакції, яка передбачала скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, правомірним було і є на сьогодні, саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав. Під час ухвалення рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2020 року судом не ухвалювалось рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності, як і скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за [PERSON] . Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21), задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності може призвести до відновлення порушених прав особи без застосування додаткових способів захисту, таких як поновлення права власності (за умови, якщо суд, задовольнивши таку позовну вимогу, вирішить тим самим спір про право, наявний між сторонами). З огляду на зазначене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та скасування рішення нотаріуса як державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Разом з тим, відповідно до сталої практики Верховного Суду, зокрема, викладеній у постановах від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц та від 04 лютого 2020 року у справі № 910/7781/19, державний реєстратор чи нотаріус не є належним відповідачем у спорах про визнання незаконними та скасування реєстраційних дій,\~з огляду на викладене у задоволенні позовних вимог позивачки до державного реєстратора (нотаріуса) Березнегуватської державної нотаріальної контори Нікурадзе Тамарі Василівни, слід відмовити, оскільки нотаріус є неналежним відповідачем у цій справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial