Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

29 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов позов [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул Іван Іванович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. За змістом заявлених позовних вимог стверджується, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул Івана Івановича перебуває виконавчий напис про стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь правонаступника ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» у загальній сумі 35 400,00 гривень. Виконавчий напис вчинений 11 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., зареєстрований в реєстрі № 2400. Зазначений вище виконавчий напис вчинений для стягнення заборгованості за договором про надання кредиту № 3373326, що був укладеним 11 березня 2020 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та [PERSON] . Згідно тверджень позивача, зазначений вище виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню з огляду на численні порушення, допущені під час його видачі. Зокрема, позивач стверджує, що виконавчий напис мав бути вчиненим лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, а заборгованість за кредитним договором, укладеним в простій письмовій формі, не є безспірною. В контексті наведеного, позивач стверджує, що заборгованість за кредитним договором не була безспірною, а отже, були відсутні підстави для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. З урахування викладеного, позивач просить визнати оскаржуваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню і наводить правові позиції ВС, які на його думку є релевантними. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2025 року, справу передано на розгляд головуючому судді Самусі В.О. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2025 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 09 жовтня 2025 року, після усунення недоліків, що стали підставою для залишення позовної заяви без руху, Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву [PERSON] до ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ»,\~треті особи:\~приватний нотаріус\~Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Личук\~Т.В.,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Київської області\~Крегул І.І.\~про визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса таким,\~що не\~підлягає виконаннюдо розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено проводити судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. В судове засідання позивач не з`явився, був повідомленим належним чином про час і дату проведення судового засідання, 29.09.2025 через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача, будучи повідомленими належним чином про час і дату проведення судового засідання, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, для участі в судовому засіданні не з`явились, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в їх відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Треті особи, також, будучи повідомленими належним чином про час і дату проведення судового засідання, для участі в судовому засіданні не з`явились, про причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання не подали. З урахуванням приписів частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести судовий розгляд цієї справи без участі позивача, представника відповідача та третіх осіб. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись зі змістом доводів, викладених в позовній заяві, безпосередньо дослідивши долучені до справи докази, суд встановив наступні обставин справи. Так, судом встановлено, що 11 березня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», правонаступником усіх\~прав та\~обов`язків якого,\~на підставі\~договору факторингу\~№ LVMM/06-07-2020-71\~від 08.10.2020,\~єтовариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 3373326. Позивач стверджує, що договір був укладеним в письмовій формі і не був нотаріально посвідченим, відповідач не надав доказів на спростування відповідних обставин. До позовної заяви не долучено примірника зазначеного договору, однак факт його укладення і форма правочину не заперечуються сторонами спору. 11 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Личук\~Тарасом Володимировичемвчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» грошових коштів в загальній сумі 35 400,00 гривень. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі № 2400 (а. с. 42). Відомості про зазначений виконавчий напис наведені в постанові про відкриття виконавчого провадження від 23 лютого 2022, виконавче провадження № 68761760. Виконавчий напис звернено до примусового виконання та відкрито виконавче провадження № 68761760 (а. с. 51-63). Позивач заперечує законність винесення виконавчого напису та просить його визнати таким, що не підлягає виконанню. Встановивши вказані вище обставини справи, суд вважає, що спірні правовідносини сторін урегульовані наступними правовими нормами. Так, відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат», у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного виконавчого напису, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~вказаного закону визначено умови вчинення виконавчих написів відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що: «оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Установлено, що спірний виконавчий напис вчинений нотаріусом 11 січня 2022 року, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Враховуючи наведене, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом на документі, не передбаченому в переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Як зазначалося вище, відповідач, як новий кредитор у спірному матеріальному правовідношенні, в супереч приписам статті 12, 81 ЦПК України не надав доказів, що договір, на підставі якого був вчиненим оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса, був нотаріально посвідченим, а не вчиненим у простій письмовій \~ \~ \~ \~ формі, як про те зазначає позивач. За таких обставин, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону. При цьому, аналізуючи можливість застосування вказаного у позовній заяві способу захисту прав, суд вважає, що такий спосіб захисту прав, як визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є ефективним у розумінні приписів статті 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та призведе до поновлення порушених прав позивачки. Отже, позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню. Далі, з урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню суд,

Outcome: approved