Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Маркарова Вікторія Юріївна про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, в якому просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , на домоволодіння що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги з підстав, викладених у позові підтримує. Представник Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, стосовно ухвалення судового рішення покладається на розсуд суду. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про визнання позову, відповідно до якої він підтверджує той факт, що 11 травня 2000 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Тулаїновою Оксаною Миколаївною було посвідчено Договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до вказаного Договору [PERSON] продав, а [PERSON] придбав житловий будинку [ADDRESS] .Він передав [PERSON] всі документи та ключі від будинку, а [PERSON] передав всю суму коштів за будинок. Просив розглядати справу за його відсутності. Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Маркарова Вікторія Юріївна надала суду копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] помер брат позивача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Спадкодавець [PERSON] є рідним братом позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження Серія [NUMBER] від 29 квітня 1959 року та Серія [NUMBER] від 19 травня 1966 року. Батько позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] , [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 30 вересня 2013 року. Мати позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 07 травня 2021 року. Спадкове майно, яке залишилось після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] , спадкодавець [PERSON] прийняв, так як на час відкриття спадщини постійно проживав разом з батьками за однією адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з домової книги. Після смерті спадкодавця [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок спадкодавець [PERSON] прийняв у спадщину, однак за життя не встиг переоформити його на себе. Право власності на житловий будинок підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 11 травня 2000 року Серія АВК № 777223, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Тулаїновою О.М. 11 травня 2000 року за реєстровим №508. 15 травня 2000 року вказаний житловий будинок по [ADDRESS] зареєстрований в КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] та в реєстровій книзі за реєстровим №858, що підтверджується листом Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Слобожанської селищної ради від 14 грудня 2023 р. №1556 в якому зазначено, що згідно даних архіву КП «БТІ» станом на 31 грудня 2012 року, архівна справа б/н за адресою: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] Форма власності: приватна Частка: 1/1 Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений Тулаїновою О.М., приватним нотаріусом Дніпропетровського райнотокругу, зареєстрований в реєстрі за №508 та зареєстрований в БТІ 15.05.2000 р. за реєстр. №858-8. Опис майна: житловий будинок А загальна площа 57,5 кв.м, житлова площа 30,8 кв.м., матеріал стін саман обкл. цеглою, побудований у 1953р., сіни а; літня кухня Б; погріб В; гараж Г; вбиральня Д; літній душ Е; споруди З/Я, К, К1, № 1-3. Примітка: в договорі купівлі продажу вказана площа 50,2 кв.м., це опалювальна площа будинку. До договору не ввійшла холодна (неопалювальна площа 7,3 кв.м.) це є сіни «а» побудовані у 1966 році. Після смерті брата, з метою отримання спадщини [PERSON] , позивач [PERSON] звернувся із відповідною заявою до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарової В.Ю. 02 лютого 2024 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті брата [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Причиною відмови стало те, що нотаріус перевіряючи справжність кожного аркуша документа, який викладений на спеціальних бланках нотаріальних документів та подається для вчинення нотаріальних дій, за допомогою Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів згідно з Порядком ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 04.11.2009 № 2053/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 09.11.2009 за № 1043/17059, дізнався, що відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів № 208080958 від 02.02.2024 року, код витрачання спеціального бланку нотаріальних документів, на якому посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Тулаїновою О.М. 15 травня 2000 року за реєстровим № 858-8, бланк АВК 777223- внесений до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів як «8 Заява». Відповідно до відповіді на запит нотаріуса з Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області №2201/01-21 від 21 грудня 2023 року, підтвердити факт посвідчення вищевказаного договору не можливо. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Маркаровою Вікторією Юріївною про склад спадкоємців від 02.02.2024 № 34/01-16 та копією спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Проте через невідповідність реєстраційної дії при укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку, між батьком позивача та [PERSON] , позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. При цьому, захист порушеного права спадкоємця на спадщину в судовому порядку можливий лише за умови відсутності такої можливості в позасудовому порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування - здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом, свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом, захисту цивільних прав та інтересів зокрема є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У Постанові Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6164 ц.с. чітко зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29ЦК України. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Зі змісту ст. 1296 ЦК України випливає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Суду надано належні та допустимі докази на підтвердження факту належності спадкодавцю [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] спадкового майна у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 57,5 кв.м., житловою площею 30,8 кв.м. Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved