Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулось в суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 27.03.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 4558553 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. Після того, як відповідачем було здійснено реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі і заповнено електронну заявку на отримання позики на сайті ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в мережі інтернет, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направило відповідачу [PERSON] пропозицію укласти договір № 4558553 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у вигляді розміщення в особистому кабінеті. 27.03.2023 року відповідач після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору позики, який містить усі істотні умови, і мають технічну можливість відмовитись від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Зі своєї сторони ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] , одноразовий ідентифікатор wMgvzlbf7Y, який було відповідачем 27.03.2023 року введено/відправлено ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення договору на умовах визначених офертою. Таким чином, 27.03.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу грошові кошти шляхом їх перерахування на картку відповідача № [NUMBER] яку він вказав при оформленні позики, в сумі 2000,00 грн. Відповідач в свою чергу здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за договором № 4558553 с сумі 750,00 грн. 25.04.2023 року, що свідчить про прийняття умов договору. 27.10.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» нині ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-64/23, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а новий кредитор ТОВ «Свеа Фінанс» набуває права вимоги за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідач порушив умови договору № 4558553 від 27.03.2023 року і станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором № 4558553 від 27.03.2023 року становить 7350,00 грн., з яких 2000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 5350,00 заборгованість по відсоткам. Крім того, 06.03.2023 між між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № 09768-03/2023. ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 4000,00 грн шляхом переказу на його банківську карту, яку він вказав при оформленні договору. Проте, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 03.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм»» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено договір факторингу № 3072023, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги за грошовим зобов`язанням, що виникли у клінта за кредитним договором, укладеним між боржником та клієнтом. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 3072023 від 03.07.2023, було відступлено заборгованість [PERSON] за кредитним договором 09768-03/2023. 29.11.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» нині ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (відступає), а новий кредитор ТОВ «Свеа Фінанс» набуває права вимоги за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 заборгованість [PERSON] за кредитним договором 09768-03/2023 станом на дату відступлення прав вимоги складає 16100,00 грн., з яких 4000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 12100,00 заборгованість по відсоткам. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договорами: № 4558553 від 27.03.2023 року у розмірі 7350,00 грн., з яких 2000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 5350,00 заборгованість по відсоткам; № 09768-03/2023 від 06.03.2023 року у розмірі 16100,00 грн., з яких 4000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 12100,00 заборгованість по відсоткам та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» Паладич А.О. наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві, просить розглянути справу за відсутності представника, а також не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув будучи належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у його відсутності на адресу суду від останнього не надходили. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України). Верховний Суд не одноразово зазначав, що у тому випадку, якщо судова повістка повертається до суду з причин того, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, а особа вважається повідомленою належним чином. Звертаю увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі № 911/3142/19, відповідно до яких направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав судову повістку за належною адресою та яка повернулася до суду в зв`язку з відмовою від її отримання або відсутністю адресата за вказаною адресою, вважається належним повідомленням, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції та перебуває поза межами контролю відправника. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174 та 191 ЦПК України та не подав до суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачем заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Судом встановлено, що 27 березня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 4558553 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями за наступних обставинах. Після того, як відповідачем було здійснено реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і заповнено електронну заявку на отримання позики на сайті в мережі інтернет, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направило відповідачу [PERSON] пропозицію укласти договір № 4558553 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту договору позики (за обраними позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми позики). В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснило ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і вертифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи. Таким чином особу, що вчинила дії в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (особистому кабінеті на сайті https://mycredit.ua/),було встановлено, як [PERSON] ) 27.03.2023 року відповідач після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору позики, який містить усі істотні умови, і мають технічну можливість відмовитись від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Зі своєї сторони ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] , одноразовий ідентифікатор wMgvzlbf7Y, який було відповідачем 27.03.2023 року введено/відправлено ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення договору на умовах визначених офертою. Таким чином, 27.03.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу грошові кошти шляхом їх перерахування на картку відповідача № [NUMBER] яку він вказав при оформленні позики, в сумі 2000,00 грн. Згідно п. 2 п.п.2.1, п.п. 2.2., п.п. 2.3. договору № 4558553 сума позики 2000, 00 грн, строк позики 15 днів, стандартна процентна ставка становить 2.50 %. Крім цього 06.03.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 09768-03/2023. Відповідно до п.п.1.1. п.1 Кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.п.1.2. п.1 Кредитного договору, кредит надається строком на 25 днів, тобто до 30.03.2023. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу (п.1.3 п.1 Кредитного договору). До матеріалів справи додано паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем в якому міститься детальна інформація щодо укладення договору, зокрема інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови, порядок повернення кредиту. У розділі 7 Реквізити та підписи сторін даного договору зазначені персональні дані відповідача а також те що даний договір був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду W2574. Згідно повідомлення директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 06.03.2023 о 20:20:09 на суму 4000,00 грн маска картки [NUMBER] , призначення платежу: зарахування 4000 грн на карту № [NUMBER] . Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). 27.10.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-64/23, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а новий кредитор ТОВ «Свеа Фінанс» набуває права вимоги за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу № 01.02.-64/23 від 27.10.2023 року під порядковим номером 605 зазначено номер кредитного договору № 4558553 від 27.03.2023 року, ПІП боржника - [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , кількість днів прострочення виконання договірних зобов`язань - 163, загальна сума заборгованості - 7350,00 грн., сума заборгованості за тілом 2000,00 грн., сума заборгованості по процентам за користування 5350,00 грн. Новий кредитор жодних додаткових нарахувань не здійснював. Таким чином, ТОВ «Свеа Фінанс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 4558553 від 27.03.2023 року. Крім цього, 03.07.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Інвеструм» було укладено договір факторингу № 3072023, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає новому кредитору, а новий кредитор набуває право вимоги від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за кредитними договорами та сплачує ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 03.07.2023 № 3072023, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 09768-03/2023 становить 12000,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума простроченого боргу за договором, 8000,00 сума заборгованість за відсотками. Крім цього, 29.11.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» нині ТОВ «ФК «Інвеструм» було укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (відступає), а новий кредитор ТОВ «Свеа Фінанс» набуває права вимоги за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 29.11.2023 № 01.02-79/23, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 09768-03/2023 становить 16100,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума простроченого боргу за договором, 12100,00 сума заборгованість за відсотками. Отже, як вбачається із наведеного між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Як вбачається з розрахунку заборгованості, у відповідача перед ТОВ «Свеа Фінанс», внаслідок не виконання своїх зобов`язань за договорами, виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості, становить за договором № 4558553 від 27.03.2023 року у розмірі 7350,00 грн., з яких 2000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 5350,00 заборгованість по відсоткам; За договором № 09768-03/2023 від 06.03.2023 року у розмірі 16100,00 грн., з яких 4000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 12100,00 заборгованість по відсоткам. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копія договору відступлення права вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором до позивача по справі. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, добровільно заборгованість не сплатив, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за договором № 4558553 від 27.03.2023 року у розмірі 7350,00 грн., за договором № 09768-03/2023 від 06.03.2023 року у розмірі 16100,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved