Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

21.07. 2025 року адвокат Дашко Максим Володимирович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 08 липня 2024 року до 31 серпня 2024 року відповідач [PERSON] неодноразово вчиняв протиправні дії на території «Новоміського кладовища» по вулиці Анни Ярославни у місті Полтаві, застосовуючи фізичну силу за допомогою кувалди, наніс серію ударів по комплексу пам`ятних знаків та облаштуванню на місцях поховань (могилах) [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зокрема, встановлено наступні епізоди протиправних дій: 08 липня 2024 року близько 22 години 00 хвилин відповідач вчинив наругу над могилами, застосовуючи кувалду, заподіявши пошкодження гранітного огородження, тильної частини пам`ятників у вигляді сколів, відшарувань частин глянцевої поверхні, розкришування структури каменю та тріщин. 13 серпня 2024 року близько 21 години 00 хвилин відповідач продовжив протиправні дії, зруйнувавши решту секцій гранітного огородження на могилі [PERSON] , відбив від надгробної плити дві гранітні вази на могилі [PERSON] та [PERSON] 26 серпня 2024 року близько 23 години 00 хвилин відповідач спричинив пошкодження конструктивних елементів комплексу пам`ятного знаку на могилі [PERSON] , зруйнувавши залишки гранітного огородження шляхом демонтажу чотирьох гранітних стовпчиків. 28 серпня 2024 року близько 21 години 46 хвилин відповідач зруйнував частину надгробної плити пам`ятника із червоного граніту та заподіяв ушкодження надгробної плити із чорного граніту на могилі [PERSON] , а також заподіяв 17 вибоїн округлої форми із передньої частини пам`ятника на могилі [PERSON] та [PERSON] 31 серпня 2024 року близько 17 години 55 хвилин відповідач зруйнував гранітну лампадку на місці поховання [PERSON] , під час чого був викритий Національною поліцією. Відомості про вчинення злочину за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024170430000693 від 10.07.2024року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України. Внаслідок пошкодження намогильних комплексів, згідно з Висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/117-24/17808-ТВ від 16 грудня 2024 року, позивачу [PERSON] завдано майнову шкоду у розмірі 282 019,67 грн. Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 23 квітня 2025 року у справі № 552/9218/24 до [PERSON] застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу із надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 565 від 08 жовтня 2024 року [PERSON] на момент інкримінованих йому протиправних діянь виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді органічного маячного розладу, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 282 019,67 грн. матеріальної шкоди та 100 000,00 грн. моральної шкоди, а також судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 28.08.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 11.09.2025 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності відповідачу [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 17.11. 2025 року, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Дашко М.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов таких висновків. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та моральної (немайнової) шкоди. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1186 ЦК України встановлено порядок відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Частиною першою статті 1186 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. З урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або в повному обсязі. Верховний Суд у Постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 626/924/23 (провадження № 61-6104св24) роз`яснив, що випадки відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (стаття 1186 ЦК України), треба відрізняти від випадків відшкодування шкоди, завданої недієздатною чи обмежено дієздатною особою (статті 1184, 1185 ЦК України). Суд зазначає, що використане законодавцем у першому реченні абзацу 1 частини першої статті 1186 ЦК України формулювання: «Шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується», є загальним правилом, яке поширюється на всіх осіб, які завдали шкоди у відповідному стані, незалежно від виду та тривалості такого стану. Далі у частині першій статті 1186 ЦК України законодавець наводить виключення із загального правила, коли обов`язок відшкодування шкоди може бути покладено на особу, яка її завдала: коли суд, врахувавши матеріальне становище потерпілого та особи, яка завдала шкоди, дійде висновку про можливість її відшкодування завдавачем повністю або частково. Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2018 року у справі № 707/2786/16-ц, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції, якими з особи, яка завдала шкоди і страждала на хронічний психічний розлад (параноїдну шизофренію), було стягнуто 200 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, з посиланням на абзац 1 частини першої статті 1186 ЦК України та з урахуванням наявності у власності завдавача шкоди майна, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги позивача. Оцінюючи подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт завдання відповідачем матеріальної шкоди позивачу знайшов своє підтвердження під час розгляду справи. Матеріали справи містять Висновок експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/117-24/17808-ТВ від 16 грудня 2024 року, згідно з яким розмір майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження намогильних комплексів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , становить 282 019,67 грн. Суд зазначає, що висновок експерта є належним і допустимим доказом у справі, відповідач не надав доказів, які б спростовували висновки зазначеної експертизи. Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Факт завдання позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку з пошкодженням майна намогильних комплексів близьких родичів позивача, знайшов своє підтвердження під час розгляду справи. Місця поховань близьких людей мають особливе значення для родичів померлих, пошкодження та знищення намогильних споруд призводить до душевних переживань і страждань, що безперечно є моральною шкодою. Враховуючи характер правопорушення, ступінь душевних страждань позивача, наявність причинного зв`язку між протиправними діями відповідача та моральною шкодою, завданою позивачу, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. Суд також враховує, що хоча відповідач [PERSON] на момент вчинення протиправних дій не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними у зв`язку з психічним розладом, проте відповідно до частини першої статті 1186 ЦК України, з урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або в повному обсязі. Матеріали справи свідчать, що відповідач [PERSON] є власником нерухомого майна квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи наявність у відповідача майна, за рахунок якого може бути відшкодована завдана шкода, суд вважає за можливе покласти на відповідача обов`язок відшкодувати позивачу матеріальну та моральну шкоду у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді, покладаються на сторону, яка програла справу. Позивач сплатив за надання професійної правничої допомоги 20 000,00 грн., що підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги № 672 від 24.06.2025 року, розрахунком суми гонорару від 25.06.2025 року, актом виконаних робіт від 25.06.2025 року та квитанцією про здійснення оплати. Враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, складність справи, час, витрачений адвокатом на ведення справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Outcome: approved