Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Ухвалою від 05.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю\~«ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ\~«КРЕДИТ-\~КАПІТАЛ» (далі Позивач, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») до [PERSON] (далі Відповідач, [PERSON] ), у якому Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором № 6117442 від 30.09.2023 в сумі 22989,77 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. В якості правових підстав позову зазначає норми статей 207, 526, 527, 530, 610, 615, 629 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). У судове\~засідання представник\~Позивача не\~з`явився,\~звернувся із\~заявою,\~у якій\~просить розглянути\~справу без\~його участі,\~проти ухвалення\~заочного рішення\~не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи без його участі. Представник Відповідача надав відзив на позов, у якому зазначає про нікчемність умов кредитного договору № 6117442 від 30.09.2023 щодо сплати комісії за надання та обслуговування кредиту у розмірі 610,00 грн. Вважає,\~що неправомірно\~нараховано відсотки\~за користування\~кредитом у\~розмірі 17\~133,77\~грн,\~оскільки їх\~нарахування здійснювалося\~всупереч положенням\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» та\~з перевищенням\~процентної ставки\~та надав\~розрахунок заборгованості\~по відсоткам.\~Разом з\~цим,\~вважає недоведеним\~факт переходу\~до ТОВ\~«ФК «Кредит-Капітал»\~права вимоги\~до [PERSON] . На підставі викладеного просить зменшити розмір процентів за договором № 6117442 про надання споживчого кредиту до 6100,00 грн та загалом стягнути на користь Позивача 9577,00 грн, з яких: залишок заборгованості по тілу кредиту 3 477,00 грн, заборгованість по процентам 6100,00 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, встановив що 30.09.2023 [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») уклали кредитний договір №6117442, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 6100,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені договором. Копією платіжного доручення №111463055 від 30.09.2023 підтверджується, що ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] кредитні кошти у розмірі 6100,00 грн на його кредитний рахунок, зазначений у пункті 2.1. кредитного договору. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (додаток №1 до кредитного договору № 6117442 від 30.09.2023) зобов`язання з повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідач не виконав. 26.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір відступлення прав вимоги №104-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», як новий кредитор, набув права грошової вимоги за кредитним договором №6117442 від 30.09.2023. Витягом реєстру боржників до вищевказаного договору встановлюється, що Позивач набув права грошової вимоги щодо заборгованість Відповідача у розмірі 22989,77 грн, яка складається із залишку по тілу кредиту у розмірі 5246,00 грн, залишку по відсотках у розмірі 17133,77 грн, залишок по комісії 610,00 грн (пункти 1.5.1, 1.5.2. та 1.5.3. кредитного договору). Згідно зі статтею 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530\~ЦК\~України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтями 525,\~526,\~546\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610\~ЦК\~України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~частини\~першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1048 ЦК України\~визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до\~частини\~першої\~статті 1050\~ЦК\~України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань (постанова Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 361/2105/16-ц). Позивач зазначає, що Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконує в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, те що доказів сплати заборгованості за зазначеними кредитними договорами до матеріалів справи не надано, Відповідач не спростував обставини повідомлені Позивачем, суд вважає, що обсяг заборгованості по зазначеним кредитним договорам за тілом кредиту у розмірі 5246,00 грн обґрунтованим та таким що підлягає стягненню. Разом з цим, згідно із частинами першою - третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Кредит надається загальним строком на 120 днів з 30.09.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів (пункт 1.3. кредитного договору). Згідно з підпунктами 1.3.1., 1.3.2. пункту 1.3. пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 30.10.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 28.01.2024 (дата останнього дня строку кредитування). Умовами пункту 2.3 кредитного договору передбачено умови, за якими збільшення строку кредитування. Докази, які б підтверджували пролонгацію кредитного договору відстуні. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party). Такий висновок висловлено Верховним Судом у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного в постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17). З урахуванням наведеного слідує, що строк дії договору складає до 28.01.2024. Підпунктами 1.5.2., 1.5.3. пункту 1.5 кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, тому становлять 2 287,50 грн. Проценти за користуванням кредитом протягом поточного періоду складають 16 470,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. З розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитними коштами до 30.10.2023 року здійснювалося за процентною ставкою, що становить 1,25 % в день від залишку неповерненої суми кредиту, а в період з 31.10.2023 по 28.01.2024 за процентною ставкою 3,00 % в день. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено\~статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною другою розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5\~розділу І цього Закону\~поширюється на договори про споживчий кредит,\~укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Враховуючи, що кредитний договір між сторонами укладено 30.09.2023, тобто до набрання чинності\~Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», та враховуючи, що строк дії кредитного договору становить до 28.01.2024 умова кредитного договору про нарахування денної процентної ставки у розмірі 3 % з 24.12.2023 є нікчемною, відповідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Розрахунок заборгованості Позивача за відсотками є часткового необґрунтованим, оскільки відсотки нараховані з 24.12.2023 за денною процентною ставкою 3%, що суперечить пункту 17 Прикінцевих та\~Перехідних положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» та частині п`ятій\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а також нараховані після закінчення строку кредитування 28.01.2024. Таким чином, заборгованість Відповідача за відсотками становить 14307,03 грн з розрахунку 9585,63 (сума відсотків нарахованих до 24.12.2023) грн + 4721,40 грн (5246,00 грн * 2,5%*36 днів). Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України\~є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Суд встановив, що умовами кредитного договору «Терміни та визначення» визначено поняття комісії за надання кредиту як одноразова винагорода, що сплачується позичальником за підготовку, організацію та надання кредитодавцем фінансової послуги та встановлена пунктом 1.5.1 кредитного договору у розмірі 610,00 грн. Враховуючи зазначене, стягнення комісії за надання кредиту у розмірі 610,00 грн є необґрунтованим, оскільки надання кредиту є обов`язком фінансової установи за кредитним договором, а встановлення всупереч вимогам законодавства цього платежу спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, у зв`язку з чим суд відмовляє в позові частково. Відповідно до частини першої статті\~141 ЦПК України\~судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved