Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

30 вересня 2025 року на адресу суду надійшов позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі позивач, АТ «Акцент-Банк») до[PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 22 357,26 грн. за кредитним договором №Б/Н від 01 листопада 2024 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 16 серпня 2016 року відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 29 вересня 2025 року заборгованість за кредитним договором становить 22 357,26 грн., в тому числі: 13372.54 грн. - заборгованість за кредитом; - 8984.72 грн. - заборгованість по відсоткам. З наведених мотивів та підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 22 357,26 грн. та понесені судові витрати по справі. Відповідач відзиву на позов не подала. В судове засідання сторони не прибули. Представник позивача у тексті позову просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомляла. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про розгляд справи, але не подала письмового відзиву та повторно не прибула у судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір № б/н від 16 серпня 2016 року, за яким відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Станом на 29 вересня 2025 року заборгованість за кредитним договором становить 22 357,26 грн., в тому числі: 13372.54 грн. - заборгованість за кредитом; - 8984.72 грн. - заборгованість по відсоткам. Пунктом 1 ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення вищезазначених правових норм та умов договорів позичальник своєчасно не повертає кредит, тобто порушує свої зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити повністю. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн., який був сплачений при зверненні до суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved