Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

У жовтні 2025р. представник відповідача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача вартість витрат на правничу допомогу у розмірі 55000, 0 грн. Заяву мотивовано тим, що сторона відповідача понесла витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом вказаної справи, разом з тим, оскільки у задоволенні позову відмолено у повному обсязі, то з позивача на користь відповідача має буто стягнуто вищезгадану суму коштів. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 10 листопада 2025р. справу призначено до розгляду в судове засідання. До судового засідання на адресу суду надійшло клопотання сторони позивача про зменшення заявленої відповідачем суми витрат на правову, посилаючись на не співмірність понесених витрат на правничу допомогу, з огляду на складність виконаної роботи та непропорційність до предмету спору. Таким чином, сторона позивача просила суд відмовити в задоволенні клопотання сторони відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу; у разі задоволення клопотання сторони відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача просив суд зменшити суму судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу. В судовому засіданні представник позивача заперечував щодо задоволення заяви, з підстав, викладених у відповідному клопотанні, а також наголосив суду, що в більшості судових засідань приймав участь інший адвокат (представник відповідача). В судове засідання інші учасники процесу не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, поважності причини неявки суду не повідомляли. В силу положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду вказаного питання. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2025р. позов [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Глорія Парк» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, було залишено без задоволення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України це один з видів судових витрат. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). За змістом ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Судом встановлено, що 11 березня 2021р. між відповідачем та адвокатом Халупним А.В. було укладено договір про надання правничої допомоги №11/03. 06 грудня 2023р. між адвокатом Халупним А.В. та адвокатом Дуднік М.А. було укладено Договір №06/12 про залучення адвоката до виконання Договору про надання правничої допомоги №01/06 від 01 червня 2022р., укладеного між адвокатом Халупним А.В. і відповідачем. 20 січня 2024р. між відповідачем та адвокатом Халупним А.В. було укладено Додаткову угоду №42004/24 до Договору №11/03 про надання правничої допомоги від 11 березня 2021р. 01 червня 2025р. між відповідачем та адвокатом Халупним А.В. було укладено Додаткову угоду №42004/25 до Договору №11/03 про надання правничої допомоги від 11 березня 2021р. 27 жовтня 2025р. між відповідачем та адвокатом Халупним А.В. було укладено Додаткову угоду №27/10 до Договору №11/03 про надання правничої допомоги від 11 березня 2021р. В подальшому, 29 лютого 2024р., 31 березня 2024., 31 травня 2024р., 30 вересня 2024р., 31 жовтня 2024р., 30 листопада 2024р., 31 січня 2025р., 31 березня 2025р., 30 червня 2025р., 31 серпня 2025р., 27 жовтня 2025р., між відповідачем та адвокатом Халупним А.В. було підписано Акти №№29/02, 31/03, 31/05, 30/09, 31/10, 30/11, 31/01, 31/03, 30/06, 31/08, 27/10, прийому-передачі наданих послуг до Договору №11/03 про надання правничої допомоги, згідно яких, загальна вартість наданих послуг становить 55000,0 грн. Судом встановлено, що стороною відповідача фактично було сплачено кошти за надані послуги з правничої допомоги в сумі 55000,0 грн., про що свідчать наступні копії документів, які наявні у матеріалах справи: платіжна інструкція №1314 від 13 березня 2024р. на суму 8500,0 грн., платіжна інструкція №1620 від 10 липня 2025р. на суму 3000,0 грн., платіжна інструкція №1454 від 16 жовтня 2024р. на суму 2500,0 грн., платіжна інструкція №1498 від 23 грудня 2024р. на суму 2500,0 грн., платіжна інструкція №1538 від 27 лютого 2025р. на суму 2500,0 грн., платіжна інструкція №1572 від 22 квітня 2025р. на суму 5000,0 грн., платіжна інструкція №1328 від 15 квітня 2024р. на суму 6500,0 грн., платіжна інструкція №1368 від 17 червня 2024р. на суму 7000,0 грн., платіжна інструкція №1661 від 15 вересня 2025р. на суму 3000,0 грн., платіжна інструкція №1476 від 20 листопада 2024р. на суму 7500,0 грн., платіжна інструкція №1680 від 27 жовтня 2025р. на суму 7000,0 грн. Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019р. у справі № 916/2102/17, від 25 червня 2019р. у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019р. у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019р. у справі № 911/739/15 та від 01 серпня 2019р. у справі № 915/237/18). Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial