Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) №450245-КС-027 від 25.10.2024 року, що становить 157 444,00 грн., яка складається із: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 52 080,00 грн., - суми прострочених платежів по процентах - 76 557,60 грн. - суми заборгованості за штрафами - 24 326,40 грн., - суми прострочених платежів за комісією - 4 480,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.10.2024 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №450245-КС-027 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8557 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 25.10.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір №450245-КС-027 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 56 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1 процентів за кожен день користування Кредитом. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 56 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котру позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті). До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №450245-КС-027 про надання кредиту належним чином не виконала, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором №450245-КС-027 Позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. [PERSON] через веб-сайт Кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшов до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 25.10.2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №450245-КС-027 про надання кредиту. Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю. 25.10.2024 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №450245-КС-027 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-8557, (направленого Позичальнику на номер телефону, вказаний Позичальником в Заявці) електронного СМС-повідомлення. Позичальник підтвердила, що вказаний нею (з метою отримання кредиту) поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] належить саме їй і треті особи не мають до нього доступу. Враховуючи наведене, Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором №450245-КС-027 про надання кредиту від 25.10.2024 року в сумі 157 444,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у вимогах позовної заяви зазначив, що просить про розгляд справи за відсутності представника позивача, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] на адресу суду подала заяву про розгляд справи без її участі в якій щодо задоволення позовних вимог покладалася на розсуд суду. Відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. 25.10.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір №450245-КС-027 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 56 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів. Розмір та порядок нарахування плати за користування (сума коштів, яка виражена в процентах, за користування кредитом), термін дії договору визначається в п. 2 договору. Так, умовами кредитного договору визначено: строк кредиту 24 тижні; стандартна процентна ставка за Кредитом в день 1 процент, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за надання Кредиту (надалі - Комісія): 11 200,00 грн. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Загальний розмір наданого Кредиту: 56 000,00 грн. Строк дії договору до 11.04.2025 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 137 605,72 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6 669,23 процентів (п.п.2.8.,2.10. Договору). Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту №450245-КС-027 від 25.10.2024 року. У розділі 12 Договору №450245-КС-027 від 25.10.2024 року зазначено номер електронного платіжного засобу відповідача - [NUMBER] . Згідно Підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПРОФІТГІД» вбачається, що на сайті Торговця через платіжний сервіс 25.10.2024 року о 00:18:15 була проведена успішна транзакція на номер платіжної картки [NUMBER] на суму 56 000,00 грн., згідно кредитного договору №450245-КС-027 від 25.10.2024 року, призначення платежу - перерахування коштів [PERSON] , ІПН [NUMBER] . Докази, які б спростовували факт приналежності картки [NUMBER] [PERSON] , ІПН [NUMBER] та надходження на неї 25.10.2024 року грошових коштів в сумі 56 000,00 грн. - в матеріалах справи відсутні і Відповідачем такої обставини не спростовано. Відтак, судом встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором №450245-КС-027 від 25.10.2024 року про надання кредиту, перерахувавши 25.10.2024 року Відповідачу на картковий рахунок [NUMBER] грошові кошти в розмірі 56 000 грн. Згідно Розрахунку заборгованості [PERSON] за договором №450245-КС-027 від 25.10.2024 року вбачається, що станом на 01.07.2025 року загальна заборгованість за договором становить 157 444.00 грн., яка складається із: суми заборгованості за кредитом - 52080,00 грн.; суми заборгованості по відсотках - 76557,60 грн., суми заборгованості за штрафами - 24 326,40 грн., суми прострочених платежів за комісією - 4 480,00 грн. Крім того, із зазначеного розрахунку Судом встановлено, що [PERSON] здійснено наступні платежі на виконання зобов`язань за кредитним договором: 12.11.2024 року: 8400,00 грн. - відсотки за користування, 3080,00 грн. - комісія, 3673,60 грн. - неустойка, 15.11.2024 року: 3920,00 грн. - кредит, 3920,00 грн. - відсотки за користування, 3640,00 грн. - комісія. Всього погашено: 3920,00 грн. - кредит, 12 320,00 грн. - відсотки за користування, 6720,00 грн. - комісія. Крім того, відповідно до зазначеного розрахунку, після 11.04.2025 року до 01.07.2025 року сума заборгованості не змінювалась, тобто будь-яких нарахувань з боку позивача не здійснювалося. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. При цьому, в ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно п.8 Договору №450245-КС-027 від 25.10.2024 року про надання кредиту він підписаний Відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8557, номер телефону [NUMBER] . Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі №234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Із візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення Договору №450245-КС-027 від 25.10.2024 року про надання кредиту в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця вбачається, що 25.10.2024 о 00:16:26 клієнт ( [PERSON] ), використовуючи номер телефону [NUMBER] , ідентифікувалася в ІТС та зайшла в особистий кабінет, ознайомилася із пропозицією товариства, та підписала паспорт споживчого кредиту одноразовим індетифікатором UA-8275, та договір одноразовим індетифікатором UA-8557. В кредитному договорі №450245-КС-027 від 25.10.2024 року зазначено адресу [PERSON] , її паспортні дані, ідентифікаційний код, телефон та електронну пошту, котрі належать останній, що є підтвердженням здійснення нею процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію». У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі. Факт отримання [PERSON] 25.10.2025 року кредитних коштів в сумі 56 000.00 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи документами. Згідно Розрахунку заборгованості [PERSON] за договором №450245-КС-027 від 25.10.2024 року вбачається, що станом на 01.07.2025 року загальна заборгованість за договором становить 157 444.00 грн., яка складається із: суми заборгованості за кредитом - 52080,00 грн.; суми заборгованості по відсотках - 76557,60 грн., суми заборгованості за штрафами - 24 326,40 грн., суми прострочених платежів за комісією - 4 480,00 грн. Відтак, сума тіла кредиту у розмірі 52 080,00 грн. (56 000,00 грн. - 3920,00 грн. (сума погашення = 52 080,00 грн.) підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. Докази, які б спростовували вищевказане, зокрема, доказів повернення тіла кредиту у вказаній сумі чи його частини, Відповідачем не надано. Щодо суми процентів за користування кредитом. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Як встановлено Судом, Позивачем доведено як факт укладання договору, так і отримання позичальником [PERSON] грошових коштів на погоджених нею умовах фінансового кредиту шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором та не виконання останньою свого обов`язку зі своєчасного повернення кредитних коштів у повному розмірі. Так, згідно умов договору №450245-КС-027 від 25.10.2024 року строк кредитування 24 тижні. Процентна ставка - 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. За розрахунком заборгованості за кредитним договором №450245-КС-027 від 25.10.2024 року вбачається, що заборгованість [PERSON] за відсотками складає 76 557,60 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 25.10.2024 р. по 11.04.2025 р., тобто в межах узгодженого сторонами строку кредитування Розмір процентів Позивачем визначено за ставкою 1% та в межах узгодженого сторонами договору строку кредитування, що відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Розрахунок відсотків здійснюється наступним чином: (22 дні х 1,00% х 56 000,00 грн.) + (146 днів х 1% х 52080,00 грн.) = 12 320,00 грн. + 76 036,80 грн. = 88 356,80 грн. Відповідачем погашено відсотків в загальній сумі 12 320,00 грн. Отже, сума відсотків, яка підлягає стягненню, становить: 88 356,80 грн. - 12 320,00 грн. = 76 036,80 грн. Доказів погашення [PERSON] вказаної суми відсотків чи її частини Суду не надано. В задоволенні решти вимог про стягнення відсотків слід відмовити. Щодо позовних вимог про стягнення комісії. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. У п. 2.5 кредитного договору №450245-КС-027 від 25.10.2024 року сторонами узгоджено сплату комісії за видачу кредиту у розмірі 11 200,00 грн. Відповідачем погашено комісію в сумі 6720,00 грн. Отже, сума несплаченої комісії, яка підлягає стягненню з [PERSON] , становить 11 200,00 грн. - 6720,00 грн. = 4480,00 грн. Відтак, комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу. Вказана сума комісії у розмірі 4480,00 грн. за надання послуги, а саме: пов`язана з наданням Кредиту, а тому підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. Щодо стягнення неустойки. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти введений 24.02.2022 року воєнний стан, вказана обставина є загальновідомою. Позивачем нараховано суму неустойки за період з 25.10.20245 року по 11.04.2025 року, тобто на період дії воєнного стану. Відтак, враховуючи положення пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України Суд не вбачає підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача суми неустойки в розмірі 24 326,40 грн., а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Підсумовуючи, Судом встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, що виникли внаслідок укладання Договору №450245-КС-027 від 25.10.2024 року про надання кредиту, через порушення умов договору з боку позичальника своєчасне погашення зобов`язання не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за договором, яку Відповідач у добровільному порядку не погасила та станом на 01.07.2025 року загальна заборгованість за договором становить 132 596,80 грн., яка складається із: суми заборгованості за кредитом - 52 080,00 грн.; суми заборгованості по відсотках - 76 036,80 грн., суми заборгованості по комісії за видачу кредиту - 4 480,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідачем у даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного Договором №450245-КС-027 від 25.10.2024 року про надання кредиту. Розрахунок заборгованості за договором у частині вимог, які підлягають задоволенню, Відповідачем не спростований. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості Відповідача за укладеним договором в частині тіла кредиту, комісії за видачу кредиту та відсотків за користування кредитом. або ж спростовували доводи Позивача в обґрунтування ним позовних вимог, Відповідачем суду не подано. Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2040,11 грн. На підставі викладеного, відповідно до статей 526, 527, 530, 546, 610-612, 626, 628, 633, 364, 636, 1048, 1054, 1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial