Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті\~якої відкрилась\~спадщина за заповітом на спадкове майно в користь позивача. Ще за життя [PERSON] набула право на земельну частку ( пай), розміром 25,0 в умовних кадастрових гектарах, про що їй видано сертифікат на право на земельну ділянку (пай ) серії РН №236436 від 03.08.2000 року. \~ \~ \~ \~ \~\~З метою оформлення спадщини після смерті матері позивач як єдиний спадкоємець, яка прийняла спадщину, звернулася до державного нотаріуса. Однак, остання відмовила їй у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, оскільки правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, у спадкоємця відсутній. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право на вищевказану земельну частку ( пай ). \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилась. Її представник, адвокат Голіней Л.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних позовній заяві, просить ці вимоги задовольнити. Представник відповідача - Печеніжинської селищної ради\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~30.07.2025\~ року\~ представник І. Варчук подала\~письмову заяву,\~в якій\~ просить розгляд справи\~проводити без\~участі представника\~вказаної\~ради, не заперечує проти ухвалення рішення про визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай (а.с. 32)). Відповідно до ч. 6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на строк не більш як на десять днів, тобто до 05.12.2025 року з дня закінчення розгляду справи 27.11.2025 року. Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. [INFO] народилась [PERSON] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , про що свідчать дані копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Згідно з даними копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00051067700 від 07.05.2025 року, [PERSON] 07.10.1978 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 9). Відповідно до заповіту, посвідченого 03.03.2007 року секретарем Печеніжинської селищної ради та зареєстрованого в реєстрі за № 46, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] , [INFO] , тобто позивачу (а.с. 14). Згідно з даними копій свідоцтв про смерть серій [NUMBER] від 25.08.2004 року та [NUMBER] від 11.04.2007 року, [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] - [INFO] в смт. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 11, 37 зворот). \~ \~ \~ \~У відповідності до даних довідки №95/03-16/097, виданої 06.05.2025 року відділом адміністрування та розвитку громади Печеніжинської селищної ради, в журналі реєстрації видачі сертифікатів на право на земельну частку ( пай ) під порядковим №395 виданий 03.08.2000 року сертифікат РН №236436, згідно з яким розмір земельної частки ( паю ) 25,0 в умовних кадастрових гектарах на ім`я [PERSON] ; дана земельна частка (пай) не передавалася у приватну власність іншим громадянам ( а.с. 12 ). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідок № б/н, виданих 20.04.2021 року Печеніжинською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, [PERSON] , який помер [INFO] , належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , земельна частка ( пай ), розміром 36,4 в умовних кадастрових гектарах, що знаходяться в смт. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області. Станом на 01.07.1990 року у вказаному будинку проживали: [PERSON] , [PERSON] . На час смерті [PERSON] ( [INFO] ) у вказаному будинку проживала [PERSON] . На час смерті останньої ( [INFO] ) у вказаному будинку ніхто не проживав. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Печеніжинської селищної ради не посвідчувався. Заповіт від імені [PERSON] , посвідчений виконкомом вказаної селищної ради 03.03.2007 року за №46, не змінювався та не скасовувався. Назва вулиці Сірка змінена згідно з рішенням 20-ї сесії ІІІ демократичного скликання від 13.11.2001 року, зміна нумерації житлового будинку проведена згідно з рішенням виконкому №149 від 24.11.2004 року (а.с. 13, 15). \~ \~ \~ \~ \~24.09.2008 року позивач звернулася до Першої Коломийської райдержнотконтори із заявою про прийняття спадщини, а 16.04.2025 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї матері [PERSON] ( а.с. 35, 44). \~ \~ \~ \~Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 16493286, виданого державним нотаріусом вказаної нотаріальної контори Петрук О.Л. 24.09.2008 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 969 за номером у спадковому реєстрі 45502419, спадкодавець [PERSON] (а.с. 42 ). 16.04.2025 року державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване з реєстрі за № 506, про те, що спадкоємцем майна [PERSON] є її дочка [PERSON] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із земельної частки ( паю ) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян Гірська , смт. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області, розміром 36,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), що належала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ІФ №038281 [PERSON] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав ( а.с. 52 зворот, 53, 55 зворот ). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаного державного нотаріуса від 06.11.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку ( пай ), розміром 25,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості ), що належала [PERSON] , у зв`язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вказану земельну частку (пай (а.с. 16 )). \~ \~ \~ \~\~Відповідно до положень статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. \~ \~ \~ \~Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Паювання сільськогосподарських земель започатковано Указом Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», згідно з яким паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена КСП без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Відповідно до положень статті 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. \~Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.08.2008 року судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує\~таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай) або помилково не був включений\~(безпідставно виключений)\~до списку, доданого до державного акта\~про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». \~ \~ \~ \~\~На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання в порядку спадкування за позивачем права на вищевказану земельну частку ( пай ), оскільки відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документа, виданого на ім`я спадкодавця, створює перешкоди позивачу як спадкоємцю за заповітом набути права на це майно. \~ \~ \~ \~ \~Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 1216-1217, 1223, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved