Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

До суду 29 вересня 2025 року надійшов позов від ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до [PERSON] про стягнення суми завданої шкоди в порядку суброгації у розмірі 15323,07 грн. Позовна заява мотивована тим, що 30 квітня 2024 року у м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] , та автомобіля «MITSUBISHI GALANT», державний номер [NUMBER] , під керуванням Відповідача. Транспортний засіб «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія "ПЗУ Україна"» за договором добровільного страхування транспортних засобів № АМ.12012859. Страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування на користь страхувальника у розмірі 61 938,41 грн. У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 30 квітня 2024 року у м. Одеса по вул. Корольова 7 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] , та автомобіля «MITSUBISHI GALANT», державний номер [NUMBER] , під керуванням Відповідача, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно з Постановою Київського районного суду м. Одеса від 27 серпня 2021 року у справі № 947/15400/24 [PERSON] , водія транспортного засобу «MITSUBISHI GALANT», державний номер [NUMBER] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «ЗЕНТІВА УКРАЇНА» за договором добровільного страхування транспортних засобів № АМ.12012859 в розмірі 61938,41 грн. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] , яким керував представник ТОВ «ЗЕНТІВА УКРАЇНА» було застраховано за полісом добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ.12012859 в ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА», на користь якого виплатили страхове відшкодування у розмірі 61938,41 грн. На думку позивача, відповідач, як винна у ДТП особа, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між виплатою ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА» та завданою шкодою у розмірі 61938,41 грн. Тому просили позов задовольнити та стягнути заявлені кошти з відповідача. Ухвалою суду від 30.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судові засідання 13.11.2025 року та 02.12.2025 року не з`явився, просив суд справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутності, не заперечували проти винесення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Відповідач в судові засідання 13.11.2025 року та 02.12.2025 року на виклик суду не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про неможливість вручення відповідачу повідомлення, позовної заяви та доданих до неї документів, так як відповідач по місцю реєстрації відсутній. 20.10.2025 року від представника відповідача адвоката Мельниченка Р.В. надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначається, що 10.10.2025 представником відповідача адвокатом Мельниченко Р.В. подано до суду заяву про вступ його у справу в якості представника відповідача. Із твердженнями, доводами та позовними вимогами, наведеними у позовній заяві, [PERSON] не погоджується, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, а тому у задоволені таких вимог проосить суд відмовити повністю. Законність такої правової позиції відповідача обгрунтовує наступним. Так, станом на день настання страхового випадку (30.04.2024) цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до умов полісу № АТ/4746689 від 16.10.2023 в межах 160000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну (п. 4 Полісу). Отже страхова сума (ліміт відповідальності) згідно Полісу становить 160000,00 грн. Франшиза становить 2500,00 грн. (п. 5 Полісу). Вказана сума франшизи була сплачена відповідачем на користь позивача, відповідно до вимог п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0153410040 від 14.10.2025. Таким чином, обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, яке мало місце 30.04.2024 покладається на страховика відповідача, а саме ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в межах страхової суми, що в даному випадку складає 160000,00 грн. Вважає, що позивачем заявлено безпідставний та необґрунтований позов, який обумовлений невірним тлумачення норм матеріального права, без підтвердження будь-якими допустимими та належними доказами. 13.11.2025 року та 02.12.2025 року на адресу суду через підсистему Електронний суд надійшли клопотання від представника відповідача про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, судом належним чином повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Суд, на підставі наданих сторонами доказів, встановив наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. 01.09.2023 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТОВ «ЗЕНТІВА УКРАЇНА» в особі директора Сидорова Ю.Д., який діє на підставі Статуту було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ 12012859. Предметом даного Договору страхування були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 30 квітня 2024 року у м. Одеса по вул. Корольова 7 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] , та автомобіля «MITSUBISHI GALANT», державний номер [NUMBER] , під керуванням Відповідача., в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно із Постановою Київського районного суду м. Одеса від 21 травня 2024 року у справі № 947/15400/24 [PERSON] , водія транспортного засобу «MITSUBISHI GALANT», державний номер [NUMBER] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень, згідно страхового акту КАСКО № 41673/1 розмір страхового відшкодування становить 61938,41 грн. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «ЗЕНТІВА УКРАЇНА» в розмірі 61938,41 грн, що підтверджується копією Розпорядження на виплату страхового відшкодування № 41673/1/1 від 24.06.2024 року. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «MITSUBISHI GALANT», державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] було застраховано за полісом добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПАТ НАСК ОРАНТА №АТ/4746689 від 16.10.2023 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) згідно Полісу становить 160000,00 грн. Франшиза становить 2500,00 грн. (п. 5 Полісу). Вказана сума франшизи була сплачена відповідачем на користь позивача, відповідно до вимог п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0153410040 від 14.10.2025. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить: 15323,07 грн. Таким чином, в розумінні ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у Відповідача виникло зобов`язання перед Позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого Позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього. Нормативно-правове обгрунтування та висновки суду. Відповідно до ст. 1194 ЦК України "особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)". Відповідно до ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Аналогічну позицію викладено у Постанові ВСУ від 31.05.2017 у справі № 6- 2969цс16 року, де зазначено, що з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. В даній Постанові зазначено, що, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд вважає, що матеріалами справи підтверджено, що 30 квітня 2024 року у м. Одеса по вул. Корольова 7 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] , та автомобіля «MITSUBISHI GALANT», державний номер [NUMBER] , під керуванням Відповідача., в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином вина відповідача [PERSON] у вчиненні вище зазначеного ДТП доведена та повторному доказуванню по цивільній справі не підлягає. Матеріалами справи підтверджено, що в результаті ДТП застрахований автомобіль «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 61938,41 грн. ПРАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на виконання умов договору страхування здійснив виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «ЗЕНТІВА УКРАЇНА» в розмірі 61938,41 грн. Суд вважає, що у позивача виникло право стягнути з відповідача різницю між виплатою ПРАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та завданою шкодою у размірі 15323,07 грн, а тому позов підлягає задоволенню. На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати позивача . У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування шкоди знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3028,00 грн судового збору. На підставі ст. 4, 258-259, 265,281-283, 289 ЦПК України, суд ,-

Outcome: approved