Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Адвокат Баган О.В. в інтересах позивача [PERSON] 02.10.2025 звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу між [PERSON] та відповідачем громадянином республіки Польща [PERSON] ( [PERSON] ), який було укладено 12.10.2017 року, місце реєстрації Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. У сторін спільних дітей та спільного майна не має. Сторона позивача вказала, що під час спільного проживання із відповідачем часто виникли сварки та непорозуміння, внаслідок того, що кожен має різні погляди на життя, ведення спільного господарства, сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодомоги та підтримки. Сімейні конфлікти впливають на психологічний стан позивача. Позивач зазначила, що сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Вважає, що шлюб між ними існує формально, а тому просить його розірвати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позов не подавав. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Баган О.В. в судове засідання не з`явилися, подавши суду клопотанням про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] ( [PERSON] ) в судове засідання не з`явився, подав суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та погоджується на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив. [PERSON] та громадянин Республіки Польща [PERSON] ( [PERSON] ) перебувають в зареєстрованому шлюбі із 12 жовтня 2017 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 жовтня 2017 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. У даному шлюбі у сторін неповнолітніх дітей не має. Судом із змісту позову з`ясовано, що сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного. Позивач не бажає перебувати у шлюбі разом із відповідачем Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 Закону України «Про міжнародне приватне право», форма та порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства визначається правом України. Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно п. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. З аналізу вказаної статті слідує, що якщо подружжя є громадянами різних держав, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу проводиться за законодавством України. Таким чином, розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, а також шлюбу іноземців між собою в Україні здійснюється за законом України. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Натомість позивачкою зазначено, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно правової позиції, викладеній у постанові ВС від 25 вересня 2019 року прийнятій у справі №755/14148/18, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] , до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved