Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

У вересні\~2025\~року Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «ЮНІТ\~КАПІТАЛ» звернулося\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 23.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю « Манівео Швидка\~Фінансова Допомога»\~та [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим персональним ідентифікатором було укладено кредитний договір № 247335131, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 16130,00 грн. шляхом зарахування коштів на банківську карту № [NUMBER] . На підставі договорів факторингу право вимоги за названим кредитним договором відступалося Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», останнім - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» і врешті Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ». Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, що призвело до утворення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 57374,41 грн, з яких заборгованість по кредиту становить 16130,00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 41244,41 грн., які разом з судовим збором і витратами на професійну правничу допомогу ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» просило стягнути з відповідача. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 10.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. У відзові на позов [PERSON] заперечував проти задоволення позову в частині стягнення штрафних санкцій та витрат на правничу допомогу виходячи з того, що нараховані суми (відсотки, штрафні санкції та витрати на правничу допомогу) вважав завищеними, а розрахунок неналежним, адже не розділяє суми на тіло кредиту, пеню, відсотки та інші платежі, що унеможливлює його перевірку. Витрати на правничу допомогу вважав не доведеними. Також, прсив врахувати перебування у нього на утриманні малолітньої дитини та уразі задоволення позову - стягнути лише отриману суму кредиту без нарахувань. Крім того, відповідач заявив про застосування позовної давності, адже кошти йому було зараховані у період з 23.04.2021 по 28.04.2021, строк виконання зобов`язань складав 90 днів, а позов подано у 2025 році після спливу трирчного строку, встановленого ст. 257 ЦК України. В додаткових поясненнях відповідач просив суд не приймати від банку витребувані письмові докази через порушення строку їх наданя та витребувати у компетентнх органів належним чином засвідчені копії указів Президента України про введення і продовженя строку воєнного стану. Звертав увагу на відсутність належних доказів переходу права вимоги до позивача, відсутність у справі доказів обставин, що унеможливили звернення позивача до суду, що є підставою для застосування строку позовної давності. Представник позивача також скористався правом надати додаткові пояснення зазначивши, що стрк позовної давності не пропущено, оскільки положеннями п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України перебіг позовної давності, визначений цим кодексом було зупинено. Нарахування відсотків здійснено за умовами на які відповідач самостійно погодився попередньо ознайомившись з умовами договору та не відмовлявся від отримання кредиту. Заявлені витрати на правничу допомогу представник позивача вважав співмірними із предметом спору, підтверджені належними доказами такими, як договір про надання правничої допомоги, актом прийому-передачі виконаних робіт. В запереченнях [PERSON] визнав основну суму боргу тіло кредиту, проценти нараховані поза межами строку встановленого договором та штрафні санкції вважав незаконними, витрати на прфесійну правничу допомогу завищеними та просив зменшити останні до 1500,00 грн. Представник позивача був належним чином повідомлений про про дату, час та місце судового розгляду, але в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У позовній заяві представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, позов задовільнити. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, однак, він в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Через неявку сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 23.04.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] , податковий номер: [NUMBER] , було укладено договір № 247335131 (далі за текстом Кредитний договір) в електронній формі, відповідно до умов якого останньому надавався кредит в сумі 16130,00 грн. на умовах зворотності, із сплатою в дисконтний тридцятиденнний період ставки 1,45 відсотків на день та такої же ставки у разі продовження дисконтного періоду. У разі користування кредитними коштами після закінчення дисконтного періоду передбачалося здіснення розрахунку відсотків із застосуванням базової ставки у 1,70 відсотків на день за весь дисконтний період. А за користування кредитними коштами поза дисконтним періодом сторони узгодили нарахування 2,30 відсотки на день. Відсотки мали встановлено нараховувати від суми Кредиту. Продовження дисконтного періоду можливе за умови сплати всіх нарахованих процентів в останній день дисконтного періоду. (п.п. 1.1, 1.3 1.5, 1.7 Кредитного договору). Кредит надавався строком на 30 днів від дати отримання кредиту дисконтний період. Даний період міг бути продовжений шляхом оплати всіх нарахованих відсотків. У разі продовження користування сумою кредиту після дисконтного періоду передбачено, що зобов`язання з повернення кредитних коштів відкладається кожного дня, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Проценти після закінчення дисконтного періоду мали сплачуваться щодня. (п.п. 1.2, 1.7, 1.8 Кредитного договору). Акцепт оферти позичальником - підписання Кредитного договору відбулося одноразовим ідентифікатором: MNV737MN відправленого смс-повідомленням на телефон: 0660406959 про що надано довідку щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА". Текст договору містить вказівку на підписання його одноразовим ідентифікатором - MNV737MN. В договорі вказано вищезазначений номер телефону та податковий номер відповідача. 23.04.2021 відповідачем було оформлено заявку на отримання грошових коштів із зазначенням даних відповідача, зокрема пізвища, ім`я по батькові, вищевказаного телефону, адреси реєстрації: [ADDRESS] , номеру картки: № [NUMBER] . Зазначена адреса відповідає останній зареєстрованій адресі відповідача у Єдиному державному демографічному реєстрі. За клопотанням позивча у АТ КБ «Приватбанк» було витребувано інформацію щодо отримання відповідачем коштів за вищевказаним договором. Як свідчить відповідь АТ КБ «Приватбанк» і виписка за договором б/н за період 23.04.2021 28.04.2021 [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] було відкрито рахунок [NUMBER] та емітовано картку № [NUMBER] , 23.04.2021 на вказаний рахунок зараховано 13600,00 грн. Телефон: [NUMBER] є фінансовим та знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Відповідач кредитні кошти і нараховані відсотки не сплатив, дисконтний період не продовжував, отже максимальний період користування кредитними коштами за умовами договору становить 30 днів дисконтного періоду з 23.04.2021 та 90 днів, тобто до 20.08.2021. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відповідач користувався кредитними коштами поза межами дисконтного періоду. За період з 23.04.2021 по 23.05.2021 йому нараховано відсотки виходячи з ставки у 1,45% на день по 233,89 грн. (16130х1,45%=233,89). З 28.05.2021 по 29.06.2021 виходячи з ставки 2,3% на день по 370,99 грн. (16130х2,3%=370,99). За 27.05.2021 нараховано 2693,56 грн., в той час як мало бути нараховано 370,99 грн. за ставкою 2,3% на день. Підстав для нарахування більшої суми з розрахунку не вбачається. Таким чином, за умовами договору відповідачу мало бути нараховано відсотків за період з 23.04.2021 по 23.05.2021 30 днів 7016,7 грн. (233,89х30), за період з 27.05.2021 по 29.06.2021 - 34 дні 12613,66 грн. (370,99х34). А всього 35759,70 грн. з яких 16130 грн. тіло кредиту, 19629,70 грн. відсотки (7016,70+12613,66). 28.11.2018 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі - Фактор) та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (далі Клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 згідно з умовами якого Фактор передав грошові кошти в розпорядження Клієнта, а Клієнт відступив Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Пунктом 4.1 Договору факторингу передбачено, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Реєстру згідно Додатку. За п. 8.1 та 8.2 Договору факторингу, Договір набирає чинності з моменту його укладення Сторонами та діє до 28.11.2019. Додатковими угодами № 19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року та № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року, № 32 від 31 грудня 2023 року внесено зміни до вказаного договору факторингу, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31 грудня 2024 включно. 29.06.20212 на виконання п.п.2.1, 4.1 Договору факторингу № 28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було складено та підписано реєстр права вимоги № 140, за яким передані (відступлені) права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором у загальному розмірі 38082,93 грн, з яких тіло кредиту 16130,00 грн, відсотки 21952,93 грн. В той час, як могло бути відступлено 35759,70 грн. з яких 16130 грн. тіло кредиту, 19629,70 грн. відсотки. ТОВ «Таліон Плюс» розрахувало заборгованість відповідача по відсотках за період з 30.06.2021 по 20.08.2021 52 дні за відсотковою ставкою 2,3% на день 41244,41 грн. (370,99х52+21952,93). Загальна сума заборгованості склала 57374,41 грн. з яких 16130,00 грн. тіло кредиту та 41244,41 грн. відсотки. Нарахування відсотків здійснено у межах погодженого в Кредитному договорі терміну користування кредитними коштами. Разом з тим, сума за відсотками мала складати 38921,18 грн. (370,99х52+19629,70), а загальна сума заборгованості 55051,18 грн. (16130,00+38921,18) 05.08.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі Фактор) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі Клієнт) укладено Договір факторингу № 05/0820-01 згідно з умовами якого право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на аналогічних умовах, як у вищевказаному договорі факторінгу. За п. 8.1 та 8.2 названого Договору факторингу, Договір набирає чинності з моменту його укладення Сторонами та діє, з урахуванням змін внесених Додатковими угодами №№ 2 та 3 від 03.08.2021 та 30.12.2022, відповідно, до 31.12.2021. 31.07.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» підписали реєстр прав вимоги № 10 за яким передані (відступлені) права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором у загальному розмірі 57374,41 грн, з яких тіло кредиту 16130,00 грн, відсотки 41244,41 грн. В той час як сума заборгованості у відповідності до Кредитного договору могла бути відступленою, як визначено вище у 55051,18 грн. з яких 16130,00 грн. тіло кредиту та 38921,18 відсотки. 04.06.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Договір набув чинності з моменту його укладення сторонами (п. 9.2). Пунктом 1.2 договору факторінгу № 04/06/25-Ю передбачено, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Вказаний акт було підписано 04.06.2025. В реєстрі боржників до договору факторінгу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 визначено суму заборгованості боржника [PERSON] у сумі 57374,41 грн, з яких тіло кредиту 16130,00 грн, відсотки 41244,41 грн. в той час, як сума заборгованості у відповідності до Кредитного договору могла бути відступленою, як визначено вище у 55051,18 грн. з яких 16130,00 грн. тіло кредиту та 38921,18 відсотки. За правилом частинипершоїстатті 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частинапершастатті1048 ЦК України). Частиною другою статті1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). За правилами частини дванадцятої статті11\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Зважаючи, що без здійснення вищенаведених дій відповідача, зокрема підписання кредитного договору електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора, даний договір не був би укладений сторонами, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Відповідно до частини 1 статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до приписів статті 1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Законом\~№ 2120-IX від 15.03.2022, що набув\~чинності 17.03.2022, було доповнено\~Розділ Прикінцеві\~та перехідні\~положення ЦК\~України п.\~19\~за яким\~з урахуванням\~змін,\~у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Даний пункт було виключено законом № 4434-IX\~від 14.05.2025 з 04.09.2025. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений\~Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та дії наразі. Витребувати дані укази і закони не має необхідності, позаяк вони є частиною законодавства, яка доводиться до відома кожного шляхом публікації у встановленому порядку. Отже, в задоволенні клопотання віповідача про витребування указів про введення і продовження воєнного стану ухвалою без оформлення окремого документу було відмовлено. Враховуючи зупинення строку позовної давності з 18.03.2021 по 04.09.2025 на момент звернення до суду 08.09.2025 позивачем не пропущений трирічний строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Відповідно заява відповідача про застосування до вимог позивача позовної давності не підлягає задоволенню. Відсоткові ставки, встановлені Кредитним договором не перевищують встановлених законодавством обмежень та враховуючи, що відповідач самостійно погодився на такі умови Кредитного договору маючи можливість їх не обирати та не підписувати дний Кредитний договір у суду відсутні підстави зменшувати суму нарахованих відсотків за користування кредитом. Штрафні санкції та відсотки за ст. 625 ЦК України, як встановлено вище позивачем відповідачу не нараховано. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України). Враховуючи вищевикладені обставини, які відповідачем не спростовано, а укладення договору та суму отриманого кредиту визнано, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 55051,18 грн. з яких 16130,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 38921,18 заборгованість за відсотками. Щодо витрат на правничу допомогу, то суд виходить з такого. 05.06.2025 між позивачем та Адвокатським бюро «Тараненко і партнери» було укладено Договір про надання правової допомоги №05/06/25-01 за яким Адвактьско бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором (п. 1.1). Відповідно до п. 3.3 Договору про надання правової допомоги гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи щодо яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги. За положеннями п. 3.4. після належного виконання доручення адвокатське бюро надає клієнту акт прийому-передачі наданих послуг. Додатковою угодою від 05.06.2025 до вказаного договору Адвокатьске бюро зобов`язалося надати юридичну допомогу позивачу з приводу стягнення заборгованості за Кредитним договором. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом, за ч. 8 ст. 141 ЦПК України, на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У відповідності до акту прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025 ТОВ «Юніт капітал» та Адвокатським бюро «Тараненко і партнери» було погоджено надання/отримання послуг із складання позову, вивчення матеріалів, підготовка адвокатського запиту, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації, а всього на суму 7000,00 грн. виходячи з договірної вартості послуг та витраченого часу. Відповідачем заявлено про неспівмірність вказаної суми витрат з предметом позову та складністю справи, яка є, як вважає відповідач, типовою. У відповідності до сформованої практики Європейського суду з прав людини при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (рішення у справі "Дубовик проти України" від 15 січня 2010 року, та «Гуриненко проти України» від 18 лютого 2010 року). В даному випадку суд виходить з положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України та враховує: складність справи, яка є малозначною та складність виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) складання задоволеного судом позову, вивчення матеріалів, підготовка адвокатського запиту та клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів на рахунок Відповідача; час, витрачений адвокатом на виконання послуг і обсягом наданих адвокатом послуг. Суд бере до уваги відносну незмінність правового регулювання спірних правовідносин наразі, усталену практику Верховного суду щодо даних правовідносин, а також враховує значенням справи для сторони і ціну позову. Виходячи з наведеного суд вважає розумним та обґрунтованим розмір витрат на правничу допомогу в даному спорі у 3000 грн. які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Як передбачено ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звертаючись з\~позовом до\~суду позивачем\~сплачено судовий\~збір у\~розмірі 2422,40грн., при цьому позовні вимоги визначено судом задовільнити частково у розмірі 55051,18\~грн.,\~що становить\~95,95%\~від заявленої\~до стягнення\~суми у\~57374,41\~грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 95,95% від 2422,40 грн. сплаченого судового збору, що становить 2324,29 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial