Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

04 серпня 2025 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра звернулась заявник через свого представника із вищевказаною заявою окремого провадження, в якій просила суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що вона є дружиною померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування своєї заяви заявник, з урахуванням на подальше уточнення, послалась на те, що заявник та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, мешкали та були зареєстровані за однією адресою [ADDRESS] , а після смерті чоловіка заявник звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, однак отримала рішення про відмову у такому перерахунку, мотивоване тим, що з наданих заявником документів не підтверджується родинний зв`язок заявника та померлого, оскільки наявні розбіжності в одну літеру у написанні їх прізвищ, прізвище померлого записано як [PERSON] , а заявника як [PERSON] . Посилаючись на те, що факт родинних відносин підтверджується долученими до заяви окремого провадження доказами, а наявність розбіжності у написанні прізвищ в одну літеру зумовлені помилкою при перекладі прізвищ на українську мову, заявник звернулась до суду із даною заявою окремого провадження, яку просила задовольнити, встановивши відповідний факт, що має юридичне значення. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 08 серпня 2025 року заяву окремого провадження залишено без руху, надано заявнику відповідний строк для усунення виявлених недоліків її заяви. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 09 вересня 2025 року у зв`язку із повним та своєчасним усуненням недоліків заяви заявником заяву окремого провадження прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку призначено до судового розгляду з повідомленням учасників справи. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 08 грудня 2025 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено [PERSON] . В судовому засіданні заявник вимоги своєї заяви підтримала, просила заяву задовольнити та встановити юридичний факт, необхідний заявнику. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви окремого провадження підтримав, підстави, з яких подано таку заяву підтвердив. Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись. Вислухавши доводи учасників розгляду справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть. 08 липня 2025 року заявник звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії (перехід з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника), у відповідь на яку означеним територіальним органом Пенсійного фонду України 15 липня 2025 року прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії, мотивоване тим, що зі змісту поданих заявником документів вбачається наявність розбіжності в одну літеру в написанні прізвища заявника та померлого годувальника, а саме у заявника прізвище значиться як « [PERSON] », а у померлого як « [PERSON] ». Викладене підтверджується копією вказаного рішення про відмову у перерахунку пенсії, копією листа. Як вбачається зі змісту копій свідоцтв про народження заявника та померлого [PERSON] , такі свідоцтва заповнені російською мовою, а анкетні дані заявника вказані як « [PERSON] », дата народження « [INFO] », місце народження «Горняк Локтевского района Алтайского края». Анкетні дані померлого вказано як « [PERSON] », дата народження « [INFO] », місце народження «Горняк Локтевского района Алтайского края». Відповідно до змісту копії свідоцтва про укладення шлюбу, заповненого російською мовою, 19 лютого 1977 року адміністрацією м. Горняка Локтевського району Алтайського краю Росії здійснено державну реєстрацію шлюбу між « [PERSON] , [INFO] , уроженцем г.\~Горняк Локтевского района Алтайского края» та « [PERSON] , [INFO] , уроженкой г. Горняк Локтевского района Алтайского края». Як вбачається зі змісту копії паспорту громадянина України, виданого на ім`я заявника, у вказаному паспорті анкеті дані заявника заповнені українською та російськими мовами, а саме українською мовою анкетні дані заявника вказані як « [PERSON] », дана народження « [INFO] », місце народження «м. Горняк Локтівського району Алтайського краю», а російською мовою « [PERSON] », дата народження « [INFO] », місце народження «г. Горняк Локтевского района Алтайского края». Як слідує зі змісту копії паспорту громадянина України, виданого на ім`я померлого [PERSON] , у вказаному паспорті анкеті дані померлого заповнені українською та російськими мовами, а саме українською мовою анкетні дані померлого вказані як « [PERSON] », дата народження « [INFO] », місце народження «м. Горняк Локтівського району Алтайського краю», а російською мовою « [PERSON] », дата народження « [INFO] », місце народження «г. Горняк Локтевского района Алтайского края». Зі змісту копії довідки №012001 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, копії відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що за адресою [ADDRESS] з 25 листопада 2004 року зареєстроване місце проживання заявника, із посилання на її статус дружини, заінтересованої особи [PERSON] , як сина, та [PERSON] , який помер [INFO] , внаслідок чого 19 червня 2025 року був знятий з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. 26 серпня 2025 року третім секретарем з консульських питань Посольства України в Республіці Австрія засвідчено справжність підпису із встановленням особи громадянки [PERSON] на заяві останньої про відмову від спадщини, що відкрилась після смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , який на день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . За змістом вказаної заяви [PERSON] відмовилась від означеної спадщини за законом на користь дружини спадкодавця заявника у даній цивільній справі. Правовідносини, які виникли між учасниками справи, врегульовані нормами Конституції України, ЦК України, ЦПК України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказ Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок). Так, відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст.ст.293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, одним із яких є встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону. Підпунктом 3 пункту 2.3 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються також документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником. За змістом ст.ст.1216, 1217, 1258, 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.67 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Аналогічні положення містить п.4.1 глави 10 розділу ІІ Порядку. Положеннями п.4.2 глави 10 розділу ІІ Порядку передбачено, що доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. В той же час, за змістом ст.ст.76, 89, 95, 294 ЦПК України при розгляду судом цивільної справи доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)\~письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)\~показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви і необхідність її задоволення, ґрунтуючи своє рішення на наступному. Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом, і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Наведена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №320/948/18, Верховного Суду у постановах від 08 грудня 2021 року по справі №543/271/20, від 24 грудня 2021 року по справі №935/1386/20, від 26 січня 2022 року по справі №568/310/21, від 26 січня 2022 року по справі №282/976/20, п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Стосовно обставин правовідносин учасників даної цивільної справи, то судом за наслідками розгляду справи на підставі аналізу змісту наявних у справі доказів, встановлено, що заявник та померлий спадкодавець/годувальник дійсно є дружиною та чоловіком відповідно, а наявні у свідоцтві про смерть, паспорті громадянина України, виданого на ім`я спадкодавця/годувальника, та паспорті громадянина України, виданого на ім`я заявника, розбіжності в одну літеру в написанні їх прізвищ зумовлені виключно технічною помилкою/опискою, допущеною при складенні таких документів та перекладі прізвищ з російської мови на українську. За таких обставин, оскільки встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для подальшого належного оформлення права на пенсію, не пов`язаність встановлення цього юридичного факту із подальшим вирішенням спору про право, враховуючи відсутність у заявника можливості встановити даний юридичний факт або усунути недоліки у вигляді розбіжностей в написанні прізвищ заявника та померлого годувальника/спадкодавця, в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог заяви окремого провадження, а отже і про можливість її задоволення. У відповідності до ст.294 ч.7 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved