Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Товариство з\~ обмеженою відповідальністю\~«ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 09.06.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 850647648 на суму 6\~600,00 грн у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV794PU. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, зареєструвався на ньому, подав заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, пройшов верифікацію, ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною договору, правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Отримав на номер телефону, вказаний у заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання кредитного договору, надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) первісного кредитора щодо укладання кредитного договору (підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Отже, саме відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 6 600,00 грн 09.06.2023 на банківську карту № 5168-74XX-XXXX-8319 відповідача, яку він вказав у заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 242 від 01.08.2023, за яким від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 10.10.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 10/1024-01. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 10.10.2024 до договору факторингу, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників № б/н від 04.06.2025 за договором факторингу від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 27 787,34 грн. Право вимоги по кредитному договору було відступлено первісним кредитором на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а в подальшому позивачу на підставі Реєстрів прав вимоги, які оформлені належним чином та саме з дати підписання Реєстрів прав вимоги, тобто вже після укладення кредитного договору. З огляду на вищевикладене, умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу. Такі умови договорів факторингу не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить - 27 787,34 грн, яка складається з: 6 600,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 21 187,34 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи), які позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26.09.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки та за клопотанням представника прозивача витребувано докази у АТ КБ «ПриватБанк». 14.10.2025 витребувані докази надійшли від АТ КБ «ПриватБанк» на адресу суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просила розгляд справи провести без участі представника позивача, позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.8 зворот). 04.12.2025 представник відповідача Григор`єв Д.В. надав до суду пояснення в порядку ст.43 ЦПК України, в яких просив зменшити розмір нарахованих банком процентів, так як він майже в три рази перевищує розмір боргу за кредитом, крім того, просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу, так як позивачем не долучено до матеріалів справи докази оплати цих витрат, розгляд справи про проводити без його участі та без участі відповідача (а.с.130-131). Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись зі змістом позову, письмовими поясненнями представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Так, судом встановлено, що\~09.06.2023 відповідачем була надана заявка на отримання грошових коштів в кредит (а.с.14) та між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та\~ [PERSON] \~був\~укладений\~договір\~кредитної\~лінії\~№ 850647648,\~який\~підписаний електронним\~ підписом \~останньої.\~ Згідно \~якого \~ТОВ «Манівео\~ швидка\~ фінансова допомога» надало\~ [PERSON] \~грошові\~кошти\~у сумі\~6\~600,00\~грн\~на\~умовах строковості, зворотності,\~платності,\~ а\~позивальник\~ зобов`язався\~повернути\~кредит та сплатити проценти\~за\~користування кредитом,\~відповідно\~до\~умов зазначених\~ у договорі, додатках до\~нього та\~Правилах надання\~грошових\~коштів\~у позику,\~в\~тому числі на умовах фінансового\~кредиту ТОВ \~«Манівео швидка\~ фінансова\~ допомога».\~ Кредитодавець\~ надає позичальнику\~перший транш\~за договором\~в сумі\~6\~600,\~00\~грн одразу\~після укладення договору. Другий та\~решта траншів\~надаються протягом\~дисконтного періоду\~на умовах передбачених договором.\~Строк дисконтного\~періоду\~складає\~17\~днів.\~Для\~здійснення\~ першої\~пролонгації\~дисконтного періоду\~позичальнику\~необхідно\~сплатити всі\~\~нараховані за\~перші\~17\~днів\~дисконтного\~періоду проценти\~в\~розмірі\~784,42\~грн.\~Кожен\~окремий \~транш надається\~шляхом ініціювання\~кредитового переказу\~шрошових коштів\~з рахунку\~кредитодавця,\~на \~рахунок позичальника\~використовуючи реквіхити\~платіжної картки\~№ [NUMBER] хх-хххх-8319 (а.с.16\~зворот-25),\~\~а\~також\~відповідач електронним\~\~підписом підписала\~паспорт\~споживчого\~кредиту продукту\~«Смарт»\~до\~договору\~№ 850647648 від 09.06.2023 (а.с.15-16). Факт перерахування коштів відповідачу, підтверджується платіжним дорученням від 09.06.2023, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переказало\~ [PERSON] \~кошти\~в сумі\~6\~600,00\~грн,\~\~згідно\~ договору\~\~№\~850647648\~\~від 09.06.2023\~\~для\~зарахування\~на платіжну\~картку №\~ [NUMBER] (а.с.28), довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.29),\~випискою по\~рахунку № [NUMBER] \~ за період 09.06.2023-14.06.2023 (а.с.128). Розмір заборгованості\~ по кредитному\~зобов`язанню підтверджено\~розрахунком заборгованості за кредитним\~ договором № 850647648\~від 09.06.2023,\~згідно якого заборгованість [PERSON] ,\~становить 27\~787,34\~грн,\~яка складається\~з:\~6\~600,00\~грн -\~заборгованість по\~тілу кредиту;\~21\~187,34\~грн -\~заборгованість по\~несплаченим відсотків\~за користування\~кредитом (а.с.11-12) та випискою з особового рахунку за кредитним договором № 850647648\~від 09.06.2023 (а.с.10). \~ \~ \~ \~ Позивачем надані до суду Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.26-27), Порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору фінансових послуг під торговельною маркою «Moneyveo» (а.с.30-33), алгоритм дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладання кредитних договорів (а.с.34-35). 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01, дія якого Додатковими угодами № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 продовжувалась до 31.12.2024, згідно з яким клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором, п. 4.1 визначено, що право переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників у повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги (а.с.36-41, 42-46, 47, 47 зворот, 48). Відповідно до Реєстру прав вимоги від 01.08.2023 № 242, до ТОВ «Таліон Плюс» від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло право вимоги за кредитними договорами до боржників, зокрема і до [PERSON] за кредитним договором №\~850647648 від 09.06.2023 (а.с.50-51). 10.10.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) укладено Договір факторингу № 10/0724-01, згідно з яким клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором (а.с.52-56), серед яких вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 27 787,34 грн (а.с.58-59). 04.06.2025 між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (фактор) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, згідно якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» зобов`язався передати грошові кошти за плату, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступити право грошової вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором № 850647648 від 09.06.2023, передачу якого зафіксовано в акті прийому передачі реєстру боржників за цим договором факторингу (а.с.60-62, 67, 68-69). Відповідно до копій платіжних інструкцій, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» здійснювало плату за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (а.с.63-66). З наданої на ухвалу суду про витребування доказів інформації, вбачається, що в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] (а.с.127). Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано. Згідно платіжної інструкції № 23260 від 06.08.2025, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2\~422, 40 грн (а.с.1). Відповідно до\~ст.526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;\~ 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з\~ч.ч.1,\~2\~ст.612\~ЦК України,\~боржник вважається\~таким,\~що прострочив,\~якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до\~ч.ч.1, 2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання\~не звільняє винну сторону від відповідальності\~ за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму згідно ст.625 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Верховний Суд\~України у\~справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Зазначена правова позиція міститься і в постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16). Згідно ч.1\~ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги\~Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п.5, 7 ч.1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до\~ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~ст.13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6\~ст.81 ЦПК України,\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином,\~ судом\~ встановлено,\~ що\~ відповідач [PERSON] ,\~09.06.2023 відповідно до укладеного в електронній формі між\~нею та\~ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору кредитної лінії № 850647648, отримала кредит\~у розмірі\~6 600,00\~гривень, зобов`язалася повернути кредит та сплачувати проценти на умовах та в строки визначені договором. Однак, не здійснила оплату процентів та не повернула тіло кредиту,\~не внесла платежі у строки і\~ розмірах, встановлених договором,\~чим істотно порушила його\~умови, внаслідок чого\~у\~неї\~утворилася заборгованість\~у\~розмірі 27 787,34 грн, яка складається з: 6 600,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 21 187,34 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.\~Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором.\~При цьому, суд погоджується з позицією представника відповідача, викладеній у письмових поясненнях, що заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача втричі перевищує суму основного боргу, тому вимога позивача про стягнення цих сум заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим чинним\~ЦК України\~засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача. Виходячи з викладеного вище, позов слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» 19 800,00 грн, з яких: 6 600,00\~грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13\~200,00\~грн - сума заборгованості за відсотками. У стягненні з відповідача заборгованості за відсотками у більшому розмірі суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з розглядом\~справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.ч.1,4\~ст.137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 ст.141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому,\~склад та\~розмір витрат,\~пов`язаних\~з оплатою\~правової допомоги,\~входить до\~предмета доказування\~у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» 05.06.2025 укладено договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 (а.с.70-71), в Акті прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 зафіксовано обсяг робіт та послуг, наданих адвокатським бюро та їх вартість врозмірі 7 000,00 грн (а.с.73). Однак, позивачем не надано суду докази сплати адвокату вартості наданих послуг. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, для підтвердження понесених стороною витрат на правову допомогу, така особа повинна надати\~до\~суду, зокрема, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. На підставі викладеного, враховуючи, що позивачем\~не надано,\~зокрема, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому\~законом\~порядку (квитанція\~до прибуткового\~касового ордера,\~платіжне\~доручення з\~відміткою банку\~або інший\~банківський документ,\~касові чеки,\~посвідчення про\~відрядження),\~які б\~свідчили про\~фактично понесені\~витрати на\~правничу допомогу,\~суд вважає\~дані витрати\~документально непідтвердженими та недоведеними, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~ст.ст.\~207,\~526,\~626,\~628,\~633, 638,\~639,\~1050,1054 ЦК України та

Outcome: partial