Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

АТ «СЕНС БАНК» в особі представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №991/08-АВА/024 від 19.09.2008 року у розмірі 135490,47 грн, а також судові витрати. Позивач мотивує свою заяву тим, що 19.09.2008 Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», [PERSON] , уклали договір кредиту № 991/08-АВ/024. Рішенням №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019, було припинено Акціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариста «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року. Відповідно до умов кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 16 679,00 дол.США. 12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «АльфаБанк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Відповідно до виконавчого листа від 25 липня 2014 року, виданий Дніпровським районним судом м. Києва на користь АТ «Укрсоцбанк» було стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором № 991/08-АВ/024 від 19.09.2008 року, в розмірі 225 380,70 грн. Оскільки зобов`язання за кредитним договором залишається невиконаним та є грошовим, а тому АТ «Сенс Банк» (як правонаступник АТ «Укрсоцбанк») на підставі частини другої\~статті 625 ЦК України\~просить стягнути з відповідача на свою користь, станом на 23.02.2023, заборгованість у сумі 135490,74 грн, яка складається із: суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 26789,94 грн; суми заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 108700,81 грн та судові витрати. Ухвалою суду від 14 серпня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 14 серпня 2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними доказами, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. У встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, позивач - не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Судом встановлено, що 19.09.2008 між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 991/08-АВ/024 за умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 16679,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до виконавчого листа від 25 липня 2014 року, виданий Дніпровським районним судом м. Києва на користь АТ «Укрсоцбанк» було стягнуто з Відповідача заборгованість за кредитним договором № 991/08-АВ/024 від 19.09.2008, в розмірі 225 380,70 грн. Із позову вбачається, що так як рішення про стягнення заборгованості відповідачем не виконано то позивач користуючись своїм правом звернувся до суду із позовом про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахування яких передбачено частиною другою\~статті 625 ЦК України. Розмір позовних вимог підтверджується наданим позивачем розрахунком. За розрахунком позивача за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 три проценти річних складають 26789,94 грн, а інфляційні втрати 108700,81 грн, всього на загальну суму 135490,74 грн. Розрахунок відповідачем не спростований. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Відповідно до частини першої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11ЦПК\~України\~(частина друга статті 509 ЦК України). У частині п`ятій статті 11\~ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду. За змістом статей524,533-535і625\~ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно із частиною другою статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Такий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Судувід 16.05.2018 у справі № 686/21962/15,\~від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15. Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з чим відповідно до виконавчого листа від 25 липня 2014 року, на користь АТ «Укрсоцбанк» було стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором № 991/08-АВ/024 від 19.09.2008 року, в розмірі 225 380,70 грн. Отже, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникло право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, оскільки таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання і до моменту його фактичного виконання та обмежується останніми трьома роками, які передували подачі позову. Такий висновок відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду наведеному в постанові від 08.11. 2019 у справі№ 127/15672/16-ц. У постанові Верховного Суду 07.08.2023 у справі № 752/9858/21 (провадження № 61-6097св23) наведено висновок: «що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, навіть за умови відмови суду у про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржницю від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України.». Відповідно до частини першої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із наведеного в позові розрахунку вбачається, що його зроблено за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 та розміру заборгованості стягнутої рішенням суду, яка складає 135490,74 грн. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вважає наявними підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному ним розмірі. На підставі\~статті 141ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved