Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Кузик Володимир Іванович звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, яким вирішити питання про розподіл судових витрат. Судові витрати позивача понесені у сумі 47605 грн, з яких: 9605 грн понесені витрати зі сплатою судового збору та 38000,00 грн, витрати на правову допомогу. Представник відповідача - адвокат Парфан Тарас Дмитрович подав письмові пояснення, у яких вказав, що вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. В ухваленому рішенні суд вирішив питання про судовий збір, задовольнивши позов частково, вказане прохання позивача не підлягає до задоволення з цих підстав. Стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 38 000,00 грн не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що позивач, в порушення вимог ст.ст. 175, 134 ЦПК України, не вказав у позовній заяві орієнтовний розмір витрат на правову допомогу, не обґрунтував належними доказами співмірність заявленого до відшкодування розміру витрат на правову допомогу із складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Сторони не прибули у судове засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2025 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Ухвалено: Визнати спільною сумісною власністю подружжя трикімнатну квартиру [ADDRESS] , зареєстровану у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] 17.11.2015 року, реєстраційний номер об`єкта 779721926101, загальною площею 84,6 кв.м., житловою 52,4 кв.м. Провести між [PERSON] та [PERSON] наступний поділ майна: Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] . В решті вимог позову відмовити. Стягнути з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень 00 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України). Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи вимоги, викладені у заяві, представник позивача просить вирішити питання про судові витрати. На підтвердження наданої відповідачу правничої допомоги до матеріалів справи долучено: копію Договору-доручення № 90 про надання правової допомоги від 29 березня 2019 року (а.с. 25-26, т. 3); копію Акту наданих послуг від 07.05.2019, який складений за підписом [PERSON] та адвоката Кузика В.І., у якому вказано, що загальна вартість послуг адвоката становить 10 000,00 грн, що складається з наступного: 10 000 грн - підготовка позовної заяви про поділ майна подружжя (а.с. 26, зворот, т. 3); копію квитанції до прибуткового касового ордера № 03/05 від 07.05.2019 про оплату [PERSON] 10 000 грн згідно Договору-доручення № 90 від 29 березня 2019 року (а.с. 27, т. 3); копію Договору-доручення № 90/1 про надання правової допомоги від 31 грудня 2019 року (а.с. 28, т. 3); копію Договору-доручення № 90/2 про надання правової допомоги від 31 грудня 2019 року (а.с. 29, т. 3); копію Договору-доручення № 90/3 про надання правової допомоги від 03 січня 2023 року (а.с. 30, т. 3); копію Додаткової угоди № 1 до Договору-доручення № 90/3 від 20.04.2023 року (а.с. 31, т. 3); копію Акту наданих послуг від 20.04.2023, який складений за підписом [PERSON] та адвоката Кузика В.І., у якому вказано, що загальна вартість послуг адвоката становить 10 000,00 грн, що складається з наступного: 10 000 грн - підготовка проекту письмових пояснень по справі № 344/8182/19 (а.с. 31, зворот, т. 3); копію квитанції до прибуткового касового ордера № 02/04 від 20.04.2023 про оплату [PERSON] 10 000 грн згідно Договору-доручення № 90/3 від 03.01.2023 року (а.с. 32, т. 3); копію Договору-доручення № 90/4 про надання правової допомоги від 02 січня 2024 року (а.с. 33, т. 3); копію Акту наданих послуг від 20.04.2023, який складений за підписом [PERSON] та адвоката Кузика В.І., у якому вказано, що загальна вартість послуг адвоката становить 18 000,00 грн, що складається з наступного: 6000 грн - підготовка проекту письмових пояснень по справі № 344/8182/19; 12 000 грн участь у судових засіданнях (а.с. 34, т. 3); копію квитанції до прибуткового касового ордера № 04/10 від 24.10.2025 про оплату [PERSON] 18 000 грн згідно Договору про надання правової допомоги від 02.01.2024 року (а.с. 34, зворот, т. 3). Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У п.п. 113-117 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бєлоусов проти України» від 07.11.2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 22.01.2021 року у справі № 925/1137/19 зазначив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19. Виходячи з предмету та підстав даного позову, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, виходячи також із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 12 700 грн. Такий розмір витрат, на думку суду, є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмету задоволеного позову.

Outcome: partial