Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі\~ТОВ «Юніт Капітал») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №388016752 від 17.03.2020 у розмірі 25960,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 17.03.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали в електронній формі з використанням електронного підпису кредитний договір №388016752, на підставі якого відповідач отримав на зазначену у заявці банківську карту № [NUMBER] кредит в розмірі 20000 грн на умовах строковості, платності, зворотності. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 та додаткових угод до вказаного договору відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс». 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору подовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишені без зміни. 31.12.2020 між відповідачем та фактором укладено додаткову угоду №26 від 21.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила дію договору до 31.12.2021. У даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, з датою та номером - № 28/1118-01 від 28.11.2018. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27 про продовження строку дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишені без зміни відповідно до договору від 31.12.2020. 31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31 про продовження строку дії договору до 31.12.2023. При цьому інші умови договору залишені без зміни відповідно до договору від 31.12.2020. 31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31 про продовження строку дії договору до 31.12.2024. При цьому інші умови договору залишені без зміни відповідно до договору від 31.12.2020. 05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» згідно з договором факторингу №05/0820-01, строк дії якого до 04.08.2021. У подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали низку додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024. Отже «Таліон Плюс» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та додатковими угодами до нього та реєстром прав вимоги. 04.09.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 0409/24. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 04.09.2024 до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25960 грн, з яких 20000 грн тіло кредиту, 5960 грн заборгованість за процентами. У зв`язку із невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань, позивач просив стягнути зазначену суму заборгованості, а також 2422,40 грн судового збору та 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті\~19, частини першої статті\~274 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 2 частини шостої статті\~19, частини першої статті\~274 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви з додатками було надіслано на адресу відповідача, проте правом на гадання відзиву відповідач не скористався. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки справа розглядається за відсутності сторін (частина друга\~статті 247 ЦПК). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята\~статті 268 ЦПК України). Фактичні обставини справи, встановлені судом. 17.03.2020 відповідач [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи на вебсайті www.moneyveo.ua створила Особистий кабінет позичальника, подала заявку на отримання коштів в кредит, в якій вказала свої персональні дані, номер банківської карти для перерахування коштів. Після чого у системі BankID Національного банку пройшов ідентифікацію, ознайомився із паспортом споживчого кредиту і використовуючи персональний одноразовий ідентифікатор 358F9HFA уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» електронний кредитний договір №388016452. За умовами договору: - кредитодавець надає кредит в розмірі 20000 грн (п.1.1); - кредит надається строком на 70 днів (п.1.2); - нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 417,24 відсотків річних від суми кредиту за час користування ним (далі - «Процентна ставка»), починаючи з першого дня надання суми кредиту і до закінчення строку, на який видано кредит. (п.1.4). У Паспорті споживчого кредитування основні умови кредитування визначені наступним чином: сума кредиту 20000 грн, строк кредитування 70 днів, мета отримання кредиту\~споживчі цілі. Платіжним дорученням підтверджено перерахування 17.03.2020 на картку відповідача № 4731-21ХХ-ХХХХ-1508 коштів в розмірі 20000 грн. Згідно з довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» сума кредиту за договором №38801675 від 17.03.2020 становить 20000 грн, строк кредиту 70 днів, процентна ставка 1,14% в день, кошти перераховані 17.03.2020 о 15.46 год. Згідно з розрахунком сформованим первісним кредитором [PERSON] не здійснював проплати на погашення кредиту. Станом на день звернення до суду із цим позовом заборгованість відповідача за кредитним договором №38801675 від 17.03.2020 становить 25960 гривень, з яких 20000 гривень\~заборгованість за кредитом та 5960 гривень\~заборгованість за відсотками. 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно з п.8.2 договору, строк цього договору закінчується 28.11.2019, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору подовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишені без зміни. 31.12.2020 між відповідачем та фактором укладено додаткову угоду №26 від 21.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила дію договору до 31.12.2021. У даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, з датою та номером - № 28/1118-01 від 28.11.2018. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27 про продовження строку дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишені без зміни відповідно до договору від 31.12.2020. 31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31 про продовження строку дії договору до 31.12.2023. При цьому інші умови договору залишені без зміни відповідно до договору від 31.12.2020. 31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31 про продовження строку дії договору до 31.12.2024. При цьому інші умови договору залишені без зміни відповідно до договору від 31.12.2020. 05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» згідно з договором факторингу №05/0820-01, строк дії якого до 04.08.2021. У подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали низку додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024. Отже «Таліон Плюс» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та додатковими угодами до нього та реєстром прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 141 від 06.07.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25960 грн, з яких 20000 грн тіло, 5960 грн проценти. ТОВ «Таліон Плюс» після придбання права вимоги додаткових нарахувань не проводило. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладений договір факторингу № 05/0820-01. Згідно з реєстром прав вимоги №9 від 30.05.2023 до фактора перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25960 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» після придбання права вимоги додаткових нарахувань не проводило. 04.09.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 0409/24. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 04.09.2024 до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25960 грн, з яких 20000 грн тіло кредиту, 5960 грн заборгованість за процентами. Позивач додатково проценти не нараховував. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів. Згідно зі\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до частини першої\~статті 627ЦК України\~та\~статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті\~626,\~628 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ст.207 ЦК України). В силу\~статті 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені\~Законом України «Про електронну комерцію»\~( далі\~Закону). Відповідно до статті 3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до\~статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. У постанові від 07.04.2021у справі№623/2936/19 Верховний Суд сформував висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора. Суд встановив, що кредитний договір, про який йдеться у справі, за формою відповідає вимогам законодавства, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 358F9HFA, який є аналогом власноручного підпису. [PERSON] при укладенні договору пройшов ідентифікацію за паспортними даними, ідентифікаційним кодом, номером мобільного телефону, погодився на запропоновані умови кредитування і скористався кредитом, який був перерахований на зазначений нею картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами статей\~512,\~514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Згідно зі\~статтею 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За частиною першою\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія, як заінтересована особа, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належні оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр боржників, докази оплати за договором. Наявними в матеріалах справи договорами факторингу, додатковими угодами до договорів, витягами з реєстрів боржників і прав вимог, платіжними інструкціями оплати за договорами, які належно засвідчені печатками та підписами сторін, підтверджується перехід права вимоги за кредитним договором №388016752 від 17.03.2020 до позивача. Окрім тіла кредиту в розмірі 20000 позивачем до стягнення заявлені проценти в сумі 5960 нараховані за період з 17.03.2020 по 20.03.2020. В силу частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору ( частина перша\~четверта\~статті 1056-1 ЦК України). Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша\~статті 530 ЦК України). На підтвердження розміру заборгованості позивач надав розрахунок боргу перед первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Після набуття права вимоги ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «Юніт Капітал» додаткових нарахувань не проводили. Суд відповідно до вимог\~статті 13 ЦПК України\~розглядає справу в межах заявлених вимог. Відповідно до вимог частин першої, п`ятої, шостої\~статті 81ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК). Відповідно допункту 4частини третьоїстатті 129Конституції України\~основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідач доказів належного виконання кредитних зобов`язань чи контррозрахунок заборгованості не надала, тому позов належить задовольнити в повному обсязі. Щодо судових витрат. У частині першій\~статті 141ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною першою\~статті 141ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн, сплачений за ставкою 0,8 за подання позову за допомогою підсистеми «Електронний суд». До судових витрат також відносяться витрати на правничу допомогу (ст.133 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.5\~ст.137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок довести неспівмірність заявлених витрат покладається на відповідача. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані суду: договір про надання правничої допомоги № 09/09/24-02 від 09.09.2024, додаткова угода №4 від 09.09.2025 до договору № 09/09/24-02 від 09.09.2024 з адвокатським бюро «Тараненко та Партнери», акт прийому-передачі наданих послуг з погодженим переліком послуг та їх вартості. Відповідач не скористався своїм правом подати заперечення щодо зазначеного розміру судових витрат, тому суд не вбачає підстав для їх зменшення. Ураховуючи наведене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved