Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 09 жовтня 2025 року позивач ТОВ «Діджи Фінанс», в інтересах якого діє представник Романенко М.Е., звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача [PERSON] , яким просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості в розмірі 22071,93 гривень, що складається з: - заборгованості за тілом кредиту 7230,00 гривень; - заборгованості за відсотками 12713,93 гривень; - заборгованості за комісійними винагородами 2128,00 гривень. Крім того позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 квітня 2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» [PERSON] подала заявку на отримання кредиту № 102501980. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ «МІЛОАН» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов договору про споживчий кредит № 102501980 від 30 квітня 2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства. Відповідно до умов кредитного договору, до укладення договору отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та правилами, що розміщені на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті кредитодавця. Отже відповідач уклав договір про споживчий кредит № 102501980 від 30 квітня 2021 року з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 11200,00 гривень. Відповідач взяті на себе кредитні зобов`язання належним чином не виконав. 29 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» укладений договір відступлення прав вимоги № 11Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 102501980 від 30 квітня 2021 року на користь ТОВ «Діджи фінанс». Згідно з договором відступлення права вимоги № 11Т від 11 листопада 2021 року заборгованість відповідача перед новим кредитором складає 22071,93 гривень, з яких: - заборгованість за тілом кредит\~7230,00 гривень; - заборгованість за відсотками 12713,93 гривень; - заборгованість за комісійними винагородами 2128,00 гривень. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору № 102501980 від 30 квітня 2021 року ТОВ «Діджи фінанс», який набув права грошової вимоги, направив на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 102501980 від 30 квітня 2021 року. Однак відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до\~статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наявної Анкети-заяви на кредит № 102501980 створеної 30 квітня 2021 року, заявку подано з ІР адреси: [NUMBER] . В зазначеній анкеті містяться персональні дані [PERSON] , сума кредиту 11200,00 гривень, строк кредиту 15 днів з 30 квітня 2021 року, сума до повернення 16688,00 гривень. 30 квітня 2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 102501980, відповідно до умов якого [PERSON] надається кредит в сумі 11200,00 гривень зі строком повернення кредитних коштів - 15 днів, термін повернення кредиту - 15 травня 2021 року. Положеннями пункту 1.1. договору встановлено, що кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з пунктом 1.5. договору загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5488,00 гривень в грошовому виразі та 1,433,640,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у пунктах 1.5.1 - 1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позивальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом, складає 16688,00 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані, виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та, що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснює повне погашення заборгованості в термін, вказаний в пункті 1.4. договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Відповідно до пункту 1.5.1. договору, комісія за надання кредиту становить 2128,00 гривень, яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Зі змісту пункту 1.5.2. договору слідує, що сторони погодили сплату процентів за користування кредитом в сумі 3360,00 гривень, які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Положеннями пункту 1.6. договору встановлено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно з пунктом 1.7. договору тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені пунктами 2.2., 2.3 цього договору. Відповідно до пункту 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Як убачається з положень пункту 2.3.1.1. договору, позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Пунктом 6.1. договору визначено, що кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. У пункті 6.2. договору зазначено, що розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника. Відповідно до пункту 6.4., 6.5. договору укладення товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Пунктом 7.1 договору визначено, що якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього договору кредитні кошти не будуть відправленні товариством та/або не будуть отримані позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в особистому кабінеті. Згідно з додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 102501980 від 30 квітня 2021 року встановлено графік платежів за договором про споживчий кредит, а саме: дату платежу кредиту 15 травня 2021 року, суму кредиту за договором\~11200,00 гривень, комісія за надання кредиту\~2128,00 гривень, проценти за користування кредитом\~3360,00 гривень, загальну вартість кредиту\~16688,00 гривень. Умови кредитування, серед іншого, відображені й в паспорті споживчого кредиту № 102501980. Згідно з Платіжним дорученням 27214338 долученого позивачем: дата такого доручення 30 квітня 2021 року, платником зазначено ТОВ «Мілоан», Банк платника Приватбанк, отримувач [PERSON] , банк отримувача VISA кредит рах.№ [NUMBER] , сума 11200,00 гривень, призначення платежу: кошти згідно договору 102501980. Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку, заборгованість відповідача за договором № 102501980 від 30 квітня 2021 року у розмірі\~22071,93, яка складається: заборгованість по тілу кредиту 7230,00 гривень; заборгованість по відсотках 12713,93 гривень; заборгованість по комісії\~2128,00 гривень. 29 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 11Т, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступає ТОВ «Діджи Фінанс» належні йому права вимоги до відповідача, відповідно до витягу з додатку до договору факторингу № 11Т від 29 жовтня 2021 року. ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] кредитний договір № 102501980 від 30 квітня 2021 року. Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу № 11Т від 29 жовтня 2021 року ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги заборгованості ТОВ «ТОВ «Діджи Фінанс» до боржника [PERSON] за кредитним договором № 102501980 від 30 квітня 2021 року в сумі 22071,93 гривень, з них: сума заборгованості за тілом 7230,00, сума заборгованості за відсотками 12713,93 гривень, сума заборгованості за комісією 2128,00 гривень. 25 липня 2025 року директор ТОВ «Діджи Фінанс» направив на адресу [PERSON] досудову вимогу, в якій останній запропоновано сплатити заборгованість в сумі 22071,93 гривень на користь ТОВ «Діджи Фінанс» та роз`яснено, що у випадку невиконання вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» буде ініційовано заходи щодо стягнення заборгованості в судовому порядку. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до частин 1, 2 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). У частині 1 статті 1055\~ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до пункту 5 частини 1\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У\~статті 11 цього Закону\~передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 вказаного Закону\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Згідно з частинами 1 і 2\~статті 514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. За змістом частини 1\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. За змістом частини 2 статті 1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530\~ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до частини 1 статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За статтями 512, 514\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною 1 статті 1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У пункті 3 частини 2статті 129\~Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 3 статті 12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Статтею 80\~ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду. На підтвердження заборгованості за кредитним договором та її розміру позивач подав до суду договір про споживчий кредит № 102501980 від 30 квітня 2021 року, анкету-заяву на кредит № 102501980 від 30 квітня 2021 року, графік платежів до договору про споживчий кредит № 102501980 від 30 квітня 2021 року, паспорт споживчого кредиту № 102501980. Зі змісту наданих позивачем документів неможливо достовірно встановити, що вони були підписані сторонами, які зазначені у договорі в електронній формі. Відповідно, відсутні підстави вважати, що між ТОВ «Міолан» та [PERSON] виникли зобов`язання за договором кредиту. Відповідно до пункту 6.2. наданого позивачем договору споживчого кредиту № 102501980 від 30 квітня 2021 року зазначено, що розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Однак, зазначений договір про споживчий кредит № 10250980 на першій сторінці має зазначення, що такий договір підписано [PERSON] , ТОВ Мілоан, час: 30 квітня 2021 року о 18 годині 40 хвилин. При цьому будь-які відомості про те, що відповідач [PERSON] підписала даний договір про споживчий кредит № 102501980 у відповідності до пункту 6.2. зазначеного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, який відповідно до умов договору повинен був бути надісланим товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, відсутні. \~ \~ \~ \~Надана позивачем анкета-заява на кредит № 102501980 від 30 квітня 2021 року містить анкетні дані [PERSON] , містить відомості про адресу подання заяви на кредит, проте така не підписана відповідачем ані її фізичним підписом, ані за допомогою одноразового ідентифікатора. Також обґрунтовуючи свої вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» посилався на паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування та містяться відомості про підпис споживача (електронний підпис одноразовим ідентифікатором) Зі змісту паспорту споживчого кредиту слідує, що він підписаний споживачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Проте, в паспорті споживчого кредиту відсутні технічні параметри одноразового ідентифікатора, за якими б суд мав можливість встановити факт підписання паспорту споживчого кредиту саме відповідачем [PERSON] . Крім того, суд зазначає, що зі змісту наданого позивачем паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У вказаному паспорті зазначено інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача. Отже, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування. Саме по собі підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані їй умови та правила банківських послуг не може свідчити про те, що відповідач ознайомлений з умовами договору про споживчий кредит № 102501980 від 30 квітня 2021 року, який в свою чергу жодних відомостей про його підписання відповідачем [PERSON] не містить. Термін «паспорт споживчого кредиту» визначається у\~Законі України «Про споживче кредитування»\~в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у додатку 1 до цього закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга\~статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1734-VIII)). З огляду на ці приписи, паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року у справі № 201/10403/19 вказано, що положення\~Закону №1734-VIII\~допускають те, що укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язане з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб, але вимагають, щоб відомості про це були відображені у паспорті споживчого кредиту, з яким кредитодавець має ознайомити позичальника у письмовій формі до укладення договору про споживчий кредит. Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, зокрема, розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються за невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, має бути зазначена у такому договорі. Надана позивачем копія платіжного доручення ТОВ «МІОЛАН» № 27214338 від 30 квітня 2021 року містить дані про отримувача [PERSON] грошових коштів у розмірі 11200,00 гривень на кред рах № 414962*38. Проте жодних даних про належність зазначеного карткового рахунку відповідачці матеріали справи не містять. Отже суд також висновує про недоведеність позивачем виконання договору в частині надання відповідачу кредитних коштів. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним доказом надання відповідачеві кредитних коштів та наявності заборгованості, оскільки сам розрахунок є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику, а будь-яких доказів перерахування коштів на картку чи на рахунок відповідача позивачем не надано. Вказані висновки ґрунтуються на правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18. Нормою частини 7\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд зауважує, що у даній справі, позивач мав можливість надати докази на обґрунтування позовних вимог, що є його процесуальним обов`язком в силу положень статей 12, 81 ЦПК України. Проте зазначеного обов`язку позивач не виконав, належних та достатніх доказів укладення між ТОВ «МІОЛАН» та [PERSON] договору про споживчий кредит № 102501980 від 30 квітня 2021 року в електронній формі та надання відповідачу кредитних коштів суду не надав. Звертаючись до суду позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про витребування доказів, зокрема, інформації щодо належності відповідачу карткового рахунку та надходження на нього коштів, відповідної виписки з рахунку. Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. За вказаних обставин, у зв`язку з не доведенням позивачем належними та допустимими доказами укладення кредитного договору та виконання обов`язку щодо переказу коштів за кредитним договором відповідачу на його рахунок, суд висновує про відмову у задоволенні позову про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 102501980 від 30 квітня 2021 року в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір суд покладає на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed