Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

11.11.2025 року позивач звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що з 23.06.1999 вона перебуває з відповідачем у шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . На даний час вони з відповідачем проживають окремо, припинили подружні відносини, однак з вересня 2025 року відповідач жодного разу не поцікавився станом здоров`я та потребами їхньої дитини, відповідач займається виключно власним життям. Їхній малолітній син має інвалідність з дитинства, є лежачим, потребує постійного догляду, дороговартісного лікування, аналізів та спеціального харчування. Їхньому сину встановлені важкі діагнози вроджена вада розвитку головного мозку, мікроцефалія, агенезія мозолистого тіла, спастичний тетрапарез симптом когнітивних порушень, він повністю обмежений в рухливості, скутий та відчуває постійні болі, страждає на безсоння та постійно плаче. Саме постійний обов`язок утримувати, доглядати та піклуватися про хвору дитину виводив відповідача з рівноваги, він постійно дорікав їй в нецензурній формі, що вона сидить на його шиї. Відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців не має, має можливість платити аліменти, оскільки є військовим пенсіонером. Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, оскільки вона постійно знаходиться із сином. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, розгляд справи просив проводити у його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. Беручи до уваги визнання позову відповідачем, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних міркувань. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23.06.1999 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). У шлюбі в сторін народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] (а.с.6). [PERSON] встановлено ряд діагнозів - вроджена вада\~розвитку головного\~мозку,\~мікроцефалія,\~агенезія мозолистого\~тіла,\~спастичний тетрапарез,\~груба затримка\~психологічного розвитку,\~синдром когнітивних\~порушень (а.с.7,\~9,\~12),\~з 17.08.2022\~йому встановлено\~інвалідність з\~дитинства підгрупа\~«А» (а.с.13). Зі слів позивача відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців, окрім спільного з позивачкою сина, не має. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Беручи до уваги думку сторін та враховуючи наявність у відповідача доходів, які носять стабільний характер, суд вважає можливим призначити аліменти у частці від його доходу. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги вік дитини, стан здоров`я, вік та матеріальне становище платника аліментів [PERSON] , який є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, матеріальне становище одержувача аліментів [PERSON] , яка непрацевлаштована, оскільки перебуває постійно біля сина, а також стан здоров`я сина сторін у справі [PERSON] , якому встановлено ряд важких діагнозів. Беручи до уваги усі вищенаведені обставини та враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обоюдний обов`язок батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що [PERSON] спроможний допомагати позивачці в утриманні їхнього неповнолітнього сина шляхом сплати щомісяця аліментів в розмірі 1/3 частини із усіх видів його доходів до досягнення сином повноліття. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, виходячи з вимог ст.141 ЦПК України та враховуючи його визнання позову до початку розгляду справи по суті. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам положення ч.1\~ст.192 СК України, згідно з якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved