Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Позивач АТ «Сенс Банк» \~звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій прохав стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 40690 грн.72 коп., судовий збір у сумі 2\~422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3\~794 грн. 22 коп. В обґрунтування позову вказав, що 23.11.2017 р. між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом підписання\~оферти укладено\~угоду про\~обслуговування кредитної\~картки та\~відкриття відновлювальної\~кредитної лінії,\~яка є\~невід`ємною частиною\~Договору про\~банківське обслуговування\~фізичних осіб\~в АТ\~«Альфа-Банк»\~(архівна\~версія Договору,\~яка була\~чинною на\~дату укладення\~сторонами Угоди,\~розміщена за\~посиланням:\~https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi\~та є\~публічно доступною),\~тип кредиту\~ кредитування\~рахунку та\~встановлення відновлювальної\~кредитна лінія;\~найменування продукту\~ «Максимум-готівка»;\~мета кредиту\~ для\~особистих потреб;\~ліміт кредитної\~лінії \~у розмірі\~200\~000\~грн.\~(Двісті\~тисяч гривень);\~процентна ставка\~ 26%\~річних за\~користування коштами\~відновлювальної кредитної\~лінії при\~вчиненні торгових\~операцій та/або\~операцій зняття\~коштів готівкою;\~тип процентної\~ставки \~фіксована;\~тип картки\~ MC\~DEBIT\~WORLD;\~порядок повернення\~кредиту \~щомісячно,\~не менше\~ніж сума\~обов`язкового мінімального\~платежу 7\~%\~від суми\~заборгованості,\~мінімум 50\~грн.\~Власним підписом\~Позичальник підтвердив,\~що він\~ознайомлений зі\~всією інформацією,\~необхідною для\~прийняття усвідомленого\~рішення щодо\~отримання кредиту;\~інформацією про\~умови кредитування\~та орієнтовну\~вартість кредиту,\~надану виходячи\~із обраних\~умов кредитування;\~а також,\~що він\~отримав всі\~пояснення,\~необхідні для\~забезпечення можливості\~оцінити,\~чи адаптовано\~договір до\~його потреб\~та фінансової\~ситуації,\~зокрема шляхом\~роз`яснення наведеної\~інформації,\~в тому\~числі суттєвих\~характеристик запропонованих\~послуг та\~певних наслідків,\~які вони\~можуть мати,\~в тому\~числі в\~разі невиконання\~зобов`язань за\~договором. Банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, якими відповідач активно користувався, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 40 690,72 грн., з яких: 29 598,51 грн. прострочене тіло кредиту; 11 092,21 грн. відсотки за користування кредитом. Представник позивача у позовній заяві зазначив, що 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 07 серпня 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача Цимбал В.І. надіслав до суду заяву, у якому просив проводити розгляд справи без участі сторони позивача , позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.57-58) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення, які повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», тому відповідно до п.8 ч.4 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.55-56, 64-65). Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23.11.2017 р. між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фінансових осіб у ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.28-31). З Копії Акцепт пропозиції на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії вбачається, що встановлено наступні умови: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитна лінія; найменування продукту «Максимум-готівка»; мета кредиту для особистих потреб; ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. (Двісті тисяч гривень); процентна ставка 26% річних за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою; тип процентної ставки фіксована; тип картки MC DEBIT WORLD; порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 7 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. (а.с.13). 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Станом на 14.12.2024 року відповідач [PERSON] має заборгованість перед АТ «Сенс Банк» в розмірі 40 690,72 грн., яка складається з 29 598,51 грн. прострочене тіло кредиту; 11 092,21 грн. відсотки за користування кредитом, що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості (а.с.16-33). Відповідно ст. ст.\~526,\~527,\~530,\~1054 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з положеннями\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті\~610,\~611 ЦК України). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення, невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті\~530,\~631 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій\~статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За наданим позивачем розрахунком розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 14.12.2024 становить 40 690,72 грн. Суд вважає, що відповідач не виконала зобов`язання за кредитним договором, кошти отримані в кредит своєчасно не повернула, порушила графік платежів, а тому з неї потрібно стягнути заборгованість за кредитом. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом станом на 14.12.2024 у сумі 40 690,72 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем не надано належних та допустимих доказів, до позовної заяви додано лише договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 року укладеного між АТ «СенсБанк» та Адвокатським об`єднання «Смарт Лекс» (а.с.41-44). За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009№23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом\~порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06 грудня 2023 року по справі №140/763/22. Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження понесенням ним витрат на правову допомогу в сумі 3\~794,22 грн., суд вважає за необхідне відмовити у стягненні витрат на правову допомогу. Посилання позивача на правові позиції Верховного Суду викладені у постановах у справах № 317/1209/19 від 02.12.2020 року, № 554/2586/16-ц від 03.02.2021, № 753/1203/18 від 17.02.2021, № 295/190/20 від 14.09.2022 року не можуть бути застосовані судом до даних правовідносин, оскількив них йде мова про фактичну оплату послуг, а не їх надання, чого у даній справі не доведено. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2\~422 грн. 40 коп., відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.\~12,\~14,\~19,\~76,\~141,223,\~247,\~274-279,\~263-265,\~280-284 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved