Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , яка за життя працювала в КСП ім. Шевченка Зачепилівського району Харківської області та з членів даного колгоспу не виходила. Як запевняє позивач в жовтні 2025 року з відповіді на запит йому стало відомо про те, що його дружину було внесено за № 274 до Списку-Додатку 1 до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Шевченка Зачепилівського району Харківської області серія ХР-11-00-000251 від 19.10.1994. Однак по невідомим причинам дружина не отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) та не оформляла право власності на дану земельну частку. [PERSON] стверджує, що прийняти та оформити спадщину не має можливості по причині відсутності правовстановлюючого документа на земельну ділянку, тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Шевченка Зачепилівського району Харківської області, розміром 4,52 умовних кадастрових гектарів, в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] . Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла письмова заява в якій він просив розглянути справу за його відсутності, а позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Від Зачепилівської селищної ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради, проти позовних вимог [PERSON] заперечень не має. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що дружиною позивача є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.12.2006. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.09.2018. Згідно довідки № З-1151/0-0.25,4-1143/336-25 від 24.10.2025 виданої Відділом №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Зайченко Л.В. на день відкриття спадщини була внесена за № 274 до Списку-Додатку 1 до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Шевченка Зачепилівського району Харківської області серія ХР-11-00-000251 від 19.10.1994. Середній розмір земельної частки (паю) по реформованому КСП ім. Шевченка складає: середній розмір ріллі 4,52 умовних кадастрових гектарів; сіножатей 0,0123 га; пасовища 0,4232 га. Надані докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55,124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попердньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до п.п. 16,17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04 2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05. 2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Беручи до уваги те, що дружина позивача за життя була членом КСП ім. Шевченка Зачепилівського району Харківської області та була включена до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, отже мала право на земельну частку (пай), але не отримала сертифіката на право на земельну частку (пай) та не оформила право власності на дану землю, а позивач згідно чинного законодавства входить до кола спадкоємців за законом першої черги, тому суд вважає, що вимоги [PERSON] є доведеними та обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved