Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення 32727 грн. 89 коп. боргу за кредитним договором з підстав невиконання його умов.\~ Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 липня 2018 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22033000069952, за умовами якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 24800 грн. строком на 24 місяці. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56% річних. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит в розмірі, встановленому у кредитному договорі. 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро»\~ та ТОВ «Цикл фінанс» укладено договір факторингу № 15/12/21, відповідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] . Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 32727 грн 89 коп., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту в сумі 15685 грн 10 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 4244 грн 26 коп., заборгованість по комісії в сумі 12152 грн 00 коп., інфляційні втрати 554 грн 99 коп., та 91 грн 54 коп. 3% річних. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 32727 грн 89 коп. та понесені судові витрати. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2025 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію наведеної ухвали було направлено сторонам. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду подала, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. \~\~\~ Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 липня 2018 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22033000069952. Відповідно до умов кредитного договору банк надає клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти та інші платежі, передбачені договором. Відповідно до погоджених умов кредитування : сума кредиту 24800 грн 00 коп., строк кредитування 24 місяці, кінцева дата повернення кредиту 20 липня 2020 року, процентна ставка -0,001 % річних на строкову заборгованість, 56,0 % річних на прострочену заборгованість, щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить 3,5 % від суми кредиту. Кредитний договір містить Графік платежів ( розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки за цим договором). Матеріали справи також містять копію кредитної справи [PERSON] , з якої вбачається погодження між сторонами відповідних умов кредитування. Відповідно до наданої позивачем виписки по особовому рахунку за період з 20 липня 2018 року по 14 грудня 2021 року позивач перерахував на розрахунковий рахунок [PERSON] 20.07.2018 кредитні кошти згідно кредитного договору № 22033000069952, у сумі 24800 грн 00 коп. 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл фінанс» було укладено Договір факторингу № 15/12/21, за яким відповідно до витягу з Реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 22033000069952 від 20.07.2018, зокрема сума загальної заборгованості становить 32081 грн 36 коп.: з яких тіло кредиту 15685 грн 10 коп., проценти 4244 грн 26 коп., комісія 12152 грн 00 коп. До матеріалів справи долучено відповідний розрахунок заборгованості, нарахованої за період строку кредитування 24 місяці, виконаний первісним кредитодавцем. Як встановлено судом відповідачка не виконала повністю умови кредитного договору, заборгованість за договором сплатила лише частково, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Також позивач у позовній заяві вказав розрахунок інфляційних витрат та 3% річних, які підлягають до стягнення з відповідача у зв`язку з простроченням ним виконання грошового зобов`язання : інфляційні втрати у розмірі 554 грн 99 коп., 3 % річних у розмірі 91 грн 54 коп. За приписами ч. 1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України\~ якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України\~ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно\~ ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідокпередання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника)(ч.1 ст. 1077 ЦК України). За вимогами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Так, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору № 22033000069952 від 20.07.2018. Зазначений договір недійсним не визнано. Судом встановлено факт укладання кредитного договору між сторонами. Представником позивача надано докази про видачу відповідачу кредитних коштів та існування заборгованості по кредиту. Натомість відповідачем не спростовано такого факту. Позивачем також доведено своє право вимоги до відповідача за договором факторингу від 15.12.2021. За таких умов, з огляду на наявний у справі розрахунок заборгованості, взявши до уваги погоджений сторонами строк кредитування, суд вважає доведеною суму заборгованості відповідача перед позивачем, що складається із заборгованості за кредитним договором №22031000066214 від 01.06.2018 у розмірі 32081 грн 36 коп., інфляційних втрат у розмірі 554 грн 99 коп, 3 % річних у розмірі 91 грн 54 коп. На підставі викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до відповідача та правомірність нарахування заборгованості за кредитним договором в розмірі заявленому у позовній заяві, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно погоджених умов кредитування, заборгованість не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому суд приходить до висновку про повне задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп. та 3000 грн витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved