Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту посилаючись на те, що на виконанні Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 14260480 з примусового виконання виконавчого листа №1-319/09, виданого 20.07.2009 року про стягнення із [PERSON] на користь Полтавської центральної лікарні 579 грн. 87 коп. Виконавче провадження завершене 01.10.2010 року. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Сидоренко Ю.Ю. для прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] проте на все майно, що належало померлому накладено арешт. Просив скасувати арешт, що накладений постановою Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 20.04.2010 у виконавчому провадженні № 14260480. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29 вересня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, від представника позивача надійшла суду заява про розгляд справи в його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання свого представника не направив, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази по справі, прийшов до наступного висновку. Судом установлено,\~що[PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про зміну імені позивач змінив прізвище зі « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно повідомлення Київського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~місті Полтаві\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції № 82733 від 06.08.2025 року на виконанні Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 14260480 з примусового виконання виконавчого листа № 1-319/09 виданого 20 липня 2009 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення з [PERSON] на користь Полтавської центральної лікарні 579 грн. 87 коп. Виконавче провадження завершено 01 жовтня 2010 року на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, накладеного арешт на майно [PERSON] , згідно Постанов про арешт майна на заборону та його відчуження, ВП 14260480, 20.04.2010 року Київський ВДВС Полтавського МУЮ, головний державним виконавцем Бринь Н.К. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі встановлено, що 18.11.2021 року приватним нотаріусом Сидоренко Ю.Ю. зареєстрована спадкова справа на мано померлого [PERSON] . Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16\~ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Пунктами 1, 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. Арешт накладений на майно порушує права позивача. Арешт майна має тимчасовий характер і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується розгляд справи. Утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, суд дійшов до висновку про необхідність захисту права позивача шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Встановивши дані обставини, суд дійшов до висновку, про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову щодо зняття арешту з майна позивача.

Outcome: approved