Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе за кредитними договорами №79762826 від 20.02.2024 року, № 33498-02/2024 від 20.02.2024 року та № 33539-02/2024 від 20.02.2024 року зобов`язання, а саме: у встановлений договором строк не повернув одержані кредити. Позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» загальну заборгованість за всіма трьома кредитними договорами у розмірі 58000,00 грн. та судові витрати: судовий збір у сумі 3028,00 грн. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 27.06.2025 вказану цивільну справу в порядку ст. 31 ЦПК України передано до Самарського районного суду міста Дніпра. 20 серпня 2025 року здійснено розподіл судової справи між суддями, головуючим суддею визначено Поштаренко О.В. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпра від 21.08.2025 було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. 16.09.2025 від представника відповідача [PERSON] адвоката Пакуло В.С. надійшов до суду відзив, в якому посилалась на те, що з 31.10.2023 року відповідач перебуває на військовій службі, є учасником бойових дій, що підтверджується військовим квитком, довідкою виданою військовою частиною [NUMBER] Міністерства оборони України № 16/337 від 10.05.2025 року та посвідченням учасника бойових дій № [NUMBER] , у зв`язку із чим на спірні правовідносини щодо стягнення відсотків поширюється дія п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким передбачено, що проценти за користування кредитом не нараховуються на весь час особливого періоду. Особливий період діє в Україні з 17.03.2014 згідно з Указом Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Також зазначала, що [PERSON] не є фахівцем, має звичайний рівень правової обізнаності, не зміг ефективно здійснити свої права бути поінформованою про дійсні умови кредитування, які викладені у декількох значних за обсягом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, зокрема щодо дійсного періоду та розміру нарахувань за кредитом, що робить кредит непомірним тягарем для нього, як споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитодавцем. Зауважила, що відповідно до рішень НБУ було застосовано до ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" заходи впливу за порушення Законів України "Про споживче кредитування", "Про фінансові послуги та фінансові компанії", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Зазначила, що [PERSON] через електронну пошту повідомляв про свій статус військовослужбовця, однак це було проігноровано. Розмір судового збору до сплати просила визначити пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. 23.09.2025 через підсистему «Електронний Суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначав, що до Відповідача не застосовується ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки доводи Відповідача являються необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що [PERSON] не надав доказів на підтвердження того факту, що він є військовослужбовцем та належним чином повідомив Первісного кредитора, про те, що у нього є право на пільги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Розмір відсотків за користування кредитними коштами нараховано згідно умов договору, тому просить позовні вимоги Позивача задовольнити в повному обсязі. 04.12.2025 до суду надійшло клопотання представника відповідача про долучення доказів, а саме довідки форми 12. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпра від 08.12.2025 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Костюшок П.М. в судове засідання не з`явився, до суду подав відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримав повністю та просив судові засідання провести за його відсутності. Представник відповідача адвокат Пакуло В.С. в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 20.02.2024 року між [PERSON] та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено кредитний договір №79762826 від 20.02.2024 року, відповідно до якого товариство надало йому кредит на суму 8500,00 грн. Згідно з укладеного договору факторингу між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №27 від 19.07.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 34000,00 грн., з яких: 8500,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 25500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 00,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Крім того, 20.02.2024 року між [PERSON] та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» було укладено кредитний договір №33498-02/2024 від 20.02.2024 року, відповідно до якого товариство надало йому кредит на суму 5000,00 грн. Згідно укладеного договору факторингу між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» №25072024 від 25.07.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 25.07.2024 року до Договору факторингу №25072024 від 25.07.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20000,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 15000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Також, 20.02.2024 року між [PERSON] та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» було укладено кредитний договір №33539-02/2024 від 20.02.2024 року, відповідно до якого товариство надало йому кредит на суму 1 000, 00 грн. Згідно укладеного договору факторингу між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» №25072024 від 25.07.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 25.07.2024 року до Договору факторингу №25072024 від 25.07.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 4000,00 грн., з яких: 1000,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 3000, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до пп. 6, 7, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до чч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами. Договір про надання фінансової послуги (крім договору, предметом якого є послуга з торгівлі валютними цінностями або виконання платіжної операції, якщо зобов`язання за відповідними правочинами повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення) укладається виключно в письмовій формі з дотриманням вимог Цивільного кодексу України, встановлених до письмової форми правочину: 1) у паперовій формі; або 2) у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; або3) у порядку, передбаченому законодавством України про електронну комерцію. У разі недотримання письмової форми договору про надання фінансової послуги, якщо така форма договору передбачена цією частиною, такий договір є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. На підставі викладеного законодавство України надає можливість укласти кредитний договір відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості до позовної заяви відповідач має заборгованість зі сплати процентів станом на 31.12.2024: -за договором №79762826 від 20.02.2024 року в розмірі 25 500, 00 грн.; -за договором №33498-02/2024 від 20.02.2024 року в розмірі 15 000, 00 грн.; -за договором №33539-02/2024 від 20.02.2024 року в розмірі 3 000, 00 грн. Водночас, заперечуючи проти стягнення процентів у зазначеному позивачем розмірі, представник відповідача посилалась на положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та зазначала, що він з 31.10.2023 перебуває на військовій службі за контрактом в особливий період, є учасником бойових дій, у зв`язку із чим штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. З копії військового квитка [PERSON] серії [NUMBER] випливає, що з 31.10.2023 та по теперішній час він проходить військову службу. За змістом довідки ВЧ [NUMBER] Міністерства оборони України № 16/337 від 10.05.2025 року солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом у вказаній військовій частині. Згідно довідки ВЧ [NUMBER] Міністерства оборони України № 1559/19701 від 25.10.2025 року солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом у вказаній військовій частині. Відповідно до довідки ВЧ [NUMBER] Міністерства оборони України № 1559/22265 від 18.11.2025 року солдат [PERSON] брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України: у період з 25.06.2024 по 30.07.2024; у період з 15.10.2024 по 25.11.2024; у період з 25.12.2024 по 15.01.2025; у період з 26.02.2025 по 31.08.2025. Також на підтвердження вказаних обставин [PERSON] надав копію посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] . Окрім того, в матеріалах справи наявні скріншоти листа [PERSON] з електронної адреси [INFO] на електронну адресу [INFO] надісланий 21.03.2024 року об 11:33 про наявність в нього статусу військовослужбовця та застосування до нього п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому продовжувався та діє до теперішнього часу. Указом Президента України від 14.01.2025 № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року на 90 діб. Згідно з п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Отже, [PERSON] є військовослужбовцем, який проходить службу з 31.10.2023 року під час особливого періоду, у зв`язку із чим на нього розповсюджуються гарантії, визначені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Заперечуючи проти застосування положень п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» представник позивача у відповіді на відзив посилався на роз`яснення Національного Банку України для звільнення військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», такі позичальники мають надати до Банку документи, що підтверджують їх призов під час мобілізації та проходження військової служби та відповідають переліку документів, зазначеним в листі Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142. Разом із тим, роз`яснення Національного Банку України не є нормативно-правовим актом. З урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України вказане роз`яснення не підлягає застосуванню під час розгляду і вирішення цивільних справ судом. Щодо тверджень представника позивача, що для припинення нарахування штрафних санкцій, пені, а також процентів за користування кредитом відповідач зобов`язаний був звернутись до відділення відповідної фінансової установи, надати відповідні підтверджуючі документи для призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом і як наслідок отримати документ, що підтверджує призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом суд зазначає, що законодавець не пов`язує надання зазначеної пільги з обов`язковим повідомленням про це кредитора, а також з часом укладення кредитного договору та періодом нарахування відсотків. Отже, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та відмовити позивачу у задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками у загальному розмірі 43500,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №79762826 від 20.02.2024 року в сумі 8500,00 грн., за договором №33498-02/2024 від 20.02.2024 року в сумі 5000,00 грн., за договором №33539-02/2024 від 20.02.2024 року в сумі 1000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подання позову відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 93664 від 14.01.2025 сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а саме на суму 14500,00 грн. (що складає 25% від суми позову 58000,00 грн.), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто 757 грн. (25% від 3028,00 грн.) На підставі викладеного та

Outcome: partial