Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якої на підставі доручення діє адвокат Колцуняк Ю.В., звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 17 березня 2023 року Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №132. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.03.2023 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, проте відповідач відмовляється від розірвання шлюбу державним органом реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Спільне життя з відповідачем не склалося з тих причин, що в них різні типи характерів і відносини між ними постійно напружені. На цей час між ними припинені шлюбні відносини, вони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Фактично сім`я розпалася, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.03.2023 року Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №132. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Отже, позов підлягає задоволенню в частині розірвання шлюбу. Щодо вимоги позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », суд зазначає наступне. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як, після розірвання шлюбу у позивача є право на вільний вибір прізвища, та вказане право ніким не оспорюється та не обмежується, то відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягала та просиласудові витрати залишити по фактично понесеним. На підставі\~ч.\~ч.\~3,\~4\~ст.\~56,\~ст.\~ст.110, 112 СК України та

Outcome: partial