Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

09.06.2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 75724848 від 23.05.2021р., за Договором №3796894 від 20.05.2021 р., за Договором №102990278 від 11.07.2021 р. у загальному розмірі 58034,25 грн, та стягнути судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. і витрати на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн. Позиція сторін у справі. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.05.2021 між «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75724848, який підписано електронним підписом позичальника, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3550.00 грн, зі сплатою базової, фіксованої процентної ставки 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою. У визначений строк, відповідач кредит не сплатив, внаслідок чого сформувалася заборгованість у розмірі 11224,15 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3550,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7609,19 грн.; інфляційні збитки - 56,80 грн.; нараховані 3% річних - 8,16 грн. 20.05.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 3796894, згідно якого відповідач отримав в кредит 3500.00 грн., строком 30 днів зі сплатою відсотків відповідно до умов договору. У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого загальний розмір заборгованості становить 18612,10 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2068,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 16194,10 грн.; заборгованість за комісіями - 350,00 грн. 11.07.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 102990278, згідно якого відповідач отримав в кредит 4000,00 грн., строком 26 днів зі сплатою відсотків відповідно до умов договору. У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого загальний розмір заборгованості становить 28198,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3240,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 24558,00 грн.; заборгованість за комісіями - 400,00 грн. 27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75724848. У свою чергу, 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75724848. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №75724848. 29.11.2021 було укладено договір №29-11-102 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3796894. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3796894. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3796894. 30.11.2021 було укладено договір №30-11-65 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102990278. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102990278. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №102990278. Загальна заборгованість відповідача станом на день формування позовної заяви за вказаними кредитними договорами становить 58034,25 грн., що і просить позивач стягнути з відповідача, а також, відшкодувати понесені судові витрати та витрати на правову допомогу. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач направив відзив по справі, в якому щодо укладення кредитного договору № 102990278, № 3796894, зазначає, що жодних кредитів не брав та договорів з фінансовими установами не укладав. В матеріалах позовної заяви відсутні будь-які докази отримання [PERSON] коштів, зокрема відсутні оригінали меморіальних ордерів, квитанцій тощо. Докази, надані позивачем не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували передачу (перерахування на рахунки) грошових коштів обумовлених договорами на користь відповідача та третіх осіб, за дорученням позичальника, позивачем не надано доказів руху грошових коштів, що підтверджували б розмір отриманих відповідачем грошових коштів та об`єм його зобов`язання. Розрахунок заборгованості, не є доказом на підтвердження факту передачі грошових коштів обумовлених договорами та не містить повних відомостей, які б дозволили перевірити вірність нарахування відсотків, строки виникнення заборгованості за кожним платежем та напрямки зарахування грошових коштів, якщо такі проводились відповідачем, отже такий розрахунок не може слугувати безспірним доказом розміру грошових вимог позивача до відповідача, а інших первинних документів не надано. Крім того, кредитні договори № 3796894 від 20.05.2021 року та № 102990278 від 11.07.2021 не містять підписів, доказів їх укладення. Отже, позивачем не надано доказів укладення договорів та узгодження їхніх істотних умов. Відсутні докази отримання відповідачем коштів, відкриття йому рахунку, користування коштами та обґрунтований розрахунок заборгованості. А надані розрахунки заборгованості є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Крім того сторона відповідача заперечує належне ознайомлення на сайті ТОВ "МІЛОАН" із усіма умовами договорів позики та заперечує підписання договорів власним ЕЦП. Відповідач [PERSON] стверджує, що не залишав будь-яких заявок на отримання кредитів, не створював особистий кабінет на електронному сервісі вказаних фінансових компаній, не надавав своїх персональних даних та згоду на їх обробку цим фінансовим установам, не ставив свій підпис (у т. ч. електронний, на договорах позик чи будь-яких документах), не здійснював підтвердження будь-яких операцій з отримання грошових коштів за договорами. Відтак, укладення вказаних правочинів відбувалося поза волею відповідача. Крім цього, відповідач заперечує проти стягнення відсотків у заявленому розмірі, які обраховані поза межами строку дії договору. Відповідач вважає вимоги позивача у цій частині необгрунтованими та такими, що не відповідають умовам договору. Зокрема: за договором споживчого кредиту № 3796894 від 20.05.2021 року, який укладений між ТОВ 'Міолан", розмір кредиту: 3500,00 гривень, строк дії кредиту: 30 днів, відсоткова ставка за користування грошовими коштами: 1.25 % за день користування, розмір нарахованих процентів за договором повинен становити 1312 грн.50 коп. з розрахунку: (3500 гривень х 30 днів х 1.25% ). За договором споживчого кредиту № 102990278 від 11.07.2021 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міолан", розмір кредиту: 4000,00 гривень, строк дії кредиту: 26 днів, відсоткова ставка за користування грошовими коштами: 1.25 % за день користування, розмір нарахованих процентів за договором повинен становити 1040 грн. 00 коп. з розрахунку: (4000 гривень х 26 днів х 1 %). Визначений розмір процентів за збільшеною вдвічі процентною ставкою є непропорційно великою сумою компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості кредиту), не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Що стосується вимог в частині стягнення нарахованої комісії по кредитному договору відповідач вказав, що встановлена в договорах № 102990278, № 3796894 комісійна винагорода є платою за послуги, що супроводжують кредит, а саме - за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок споживача, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, та незаконним в силу вимог ч. 5 cm. 11, ч. 1,2,5,7 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів ". Крім цього, відповідач заперечує проти стягнення відсотків у заявленому розмірі,щодо кредитного договору № 75724848, які обраховані поза межами строку дії договору. Згідно умов договору № 75724848 від 23.05.2021 року кредит надано відповідачу в сумі 3550.00 грн., строком на 30 днів, а отже нарахування процентів поза межами строку кредитування, тобто після 19.06.2021 року є порушенням умов договору. Розмір нарахованих процентів за договором повинен становити 1412,90грн.50 коп. з розрахунку: (3550 гривень х 30 днів х 1.99%) Представник позивача скористався своїм правом та скерував до суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача обґрунтував свою позицію наявністю укладених договорів в електронній формі які мають силу договору, які укладені в письмовій формі та підписані сторонами. Згідно наданих позивачем доказів, вбачається, що між первісними кредиторами та Відповідачем було укладено електронний кредитний договір, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Крім того, Відповідач тривалий час частково погашав заборгованість по кредитам, що свідчить про визнання факту отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування. Крім того, позивач зазначає, що у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Щодо договорів № 3796894 та № 102990278, сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника. Сторони Договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. З розрахунку заборгованості вбачається, що Відповідач тривалий час продовжував строк кредитування на підставі п. 2.3.2 а) Договору шляхом сплати відповідних сум, а також, що строк кредитування автоматично продовжувався у зв`язку із наявною заборгованістю на підставі п. 2.3.2 б) Договору. Щодо договору № 75724848 з ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" продовження строку кредитування та автопролонгація договору передбачені розділом 7 Правил. З розрахунку заборгованості вбачається, що Відповідач сплачував відсотки за користування кредитом та продовжував строк кредитування, а надалі - строк кредитування було автоматично продовжено у зв`язку із наявною заборгованістю. Доказів того, що Відповідач повідомляв кредитора про небажання продовжувати строк кредитування згідно з п. 7.12 Правил, матеріали справи не містять. Щодо наведеного, сторона відповідача послалася на правову позицію, викладену у Постанові Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 12.04.2022 по справі №756/6038/20, де зроблено висновок, незгода позичальника з умовами та особливостями кредитування, за відсутності зауважень щодо змісту та умов кредитного договору під час його укладення, за відсутності зауважень щодо змісту та умов договору під час його укладення та підписання, не є підставою для визнання умов договору такими, що не підлягають виконанню під час вирішення спору про стягнення заборгованості за цим договором, оскільки суперечать принципам цивільного законодавства. Процесуальні дії у справі. Протоколом повторного авторозподілу судової справи від 09.06.2025 року справу передано судді Ярмолі О.Я. 12.06.2025 року ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду було відкрито провадження з повідомленням учасників справи. 12.09.2025 року відповідач подав відзив на позов. 19.09.2025 року представником ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» подано відповідь на відзив. 25.09.2025 року представником ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. 29.09.2025 року ухвалою судді витребувано від АТ "ПРИВАТБАНК" докази по справі. 31.10.2025 року ухвалою судді задоволено клопотання представника позивача ТОВ «Коллект Центр» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 20.10.2025 року від АТ "ПРИВАТБАНК" надійшов лист про неможливість виконання ухвали суд про витребування доказів, оскільки ухвала суду від 29.09.2025 не відповідає вимогам законодавства. 03.11.2025 представником ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» подано клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з невиконанням ухвали про витребування доказів. 10.11.2025 року на адресу суду надійшла витребувана судом інформація. 02.12.2025 року відповідач подав суду докази по справі. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] подав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, при розгляді справи просив врахувати правову позицію викладену у відзиві поданих до суду. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, заперечень, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 23.05.2021 між «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75724848. У п. 2 Договору позики передбачено, що сума позики становить 3550.00 грн., строк позики 20 днів, дата повернення позики 12.06.2021, базова процентна ставка - 1,99 % у день, знижена процентна ставка 0,69 % у день, процентна ставка за понадстрокове користування - 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка- 906,08%. роценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики (п. 4). Згідно п. 5.1. та п. 5.2. Позичальник ознайомився за посиланням https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписанням цього договору підтвердив, що ознайомився на сайті https://mycredat.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги та вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredat.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі. Відповідно до п. 12 договору позики цей договір укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з листом ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» за вих. № КД-000012496/ТНПП від 21.02.2025, останнім відповідно до умов договору № 23-01-18/5 від 23.01.2018 укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», 23.05.2021 здійснено переказ грошових коштів в сумі 3550.00 грн., на картку № [NUMBER] (а.с. 92). 27.01.2022 року ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 27/01/2022, відповідно умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, в тому числі за договором позики № 75724848. 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір факторингу № 10-01/2023, відповідно умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, в тому числі за договором позики № 75724848. Відповідно до розрахунку заборгованості сума боргу за вказаним вище договором № 75724848 станом на день звернення із позовом до суду, становить 11224,15 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3550,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7609,19 грн.; інфляційні збитки - 56,80 грн.; нараховані 3% річних - 8,16 грн. 20.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 3796894, згідно умов якого останній отрималв кредитні кошти у розмірі 3500.00 грн., строком на 30 днів, тобто до 19.06.2021. Відповідно до п. 1.5.1, 1.5.2, 1.6 Договору, комісія за надання кредиту: 350 грн. 00 коп., яка нараховуються за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом становлять 1312,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Також, [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту та анкету-заяву на кредит. [PERSON] , з яким укладено договір №3796894 від 20.05.2021, ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», одноразовий ідентифікатор V68924 дата відправки ідентифікатора позичальнику 20.05.2021, номер телефону [NUMBER] (а.с.81). Згідно квитанції 16524467399 LIQPAY, 20.05.2021р здійснено переказ коштів у розмірі 3500.00 грн., кошти згідно договору 3796894, платник ТОВ «Мілоан», отримувач картка 414949*46 (а.с.82). 29.11.2021 було укладено договір №29-11-102 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3796894. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3796894. Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за вказаним вище договором №3796894 станом на день звернення із позовом до суду, становить 18612,10 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2068,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 16194,10 грн.; заборгованість за комісіями - 350,00 грн. 11.07.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 102990278, згідно умов якого останній отрималв кредитні кошти у розмірі 4000,00 грн., строком на 26 днів, тобто до 06.08.2021. Відповідно до п. 1.5.1, 1.5.2, 1.6 Договору, комісія за надання кредиту: 400 грн. 00 коп., яка нараховуються за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом становлять 1040,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Також, [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту та анкету-заяву на кредит. [PERSON] , з яким укладено договір №102990278 від 11.07.2021, ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», одноразовий ідентифікатор V96884 дата відправки ідентифікатора позичальнику 11.07.2021, номер телефону [NUMBER] (а.с.87). Згідно квитанції 1702287141 LIQPAY, 11.07.2021р здійснено переказ коштів у розмірі 4000,00 грн., кошти згідно договору 102990278, платник ТОВ «Мілоан», отримувач картка 414949*46 (а.с.88). Встановлено, що 30.11.2021 було укладено договір №30-11-65 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102990278. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102990278. В порядку витребування доказів АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомив суд, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Ідентифікаційні дані власника картки: прізвище, ім`я, по батькові [PERSON] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; серія та номер паспорта [NUMBER] ; адреса місця проживання [ADDRESS] ; контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти тощо) [NUMBER] . Номер телефону [NUMBER] знаходиться/знаходився в анкетних даних [PERSON] . Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій станом на 03-11-2025 р.: фінансовий номер телефону [NUMBER] . Додатково надана виписка по вказаному рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 20-05-2021 - 20-07-2021 р. Де прослідковується отримання відповідачем коштів у вказаний позивачем період і в зазначених сумах. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст.10,11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. У відповідності до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за Кредитним договором № 75724848 від 23.05.2021р., за Договором №3796894 від 20.05.2021 р., за Договором №102990278 від 11.07.2021 р. Зібраними матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», про що свідчить наявність заборгованості, належних доказів на спростування доводів позивача щодо його права вимоги чи розміру боргу (контррозрахунку) відповідач суду не надав. Відповідач аналізує докази сторони позивача, вказує на їх недостатність і при цьому, відповідач не надав жодного доказу своєї позиції, не спростував в належний спосіб позицію позивача. Відповідач не довів неналежність йому рахунку, не отримання коштів, чи викрадення персональних даних, що призвели до можливих шахрайських дій. Отже, відповідач [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаними кредитними договорами перед новим кредитором ТОВ «Коллект Центр» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення наданих йому коштів в строки, що передбачені умовами договору, тобто існує заборгованість, право вимоги якої набув позивач. Встановлено судом, що сума основного зобов`язання за кредитним договором № 75724848 у розмірі 3550 грн не повернута, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За умовами Договору позики № 75724848 від 23.05.2021 року відповідач отримав у позику 3550.00 грн. (п. 2 договору), строком на 20 днів до 12.06.2021 (п. 2.3 договору). В межах строку позики застосовується базова процентна ставка зі сплатою 1,99 % на день, яка нараховується за кожен день користування Позикою. Представник позивача у відповіді на відзив посилається на п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позики, в якому зазначено, що за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів. Однак, матеріали справи не містять доказів, що саме ці Правила погоджував відповідач, підписав їх. На підставі викладеного суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача відсотки за вказаним договором за 20 днів користування у розмірі 1412,90 грн, тобто нараховані в межах строку кредиту з 23.05.2021 до 12.06.2021. Інших графіків договором позики не передбачалося. Тобто споживачу не доведено графік платежів і відсоткову ставку за умови продовження строків кредитування, не визначено загальну вартість кредиту на умовах такої пролонгації. Тому на думку суду, розмір заборгованості слід визначати з урахуванням строку кредитування у 20 днів. Щодо договору про споживчий кредит №3796894, то сума основного зобов`язання, яка підлягає стягненню з відповідача становить 2068,00 грн. Однак, суд не погоджується з нарахованими позивачем відсотками за користування кредитом. Згідно умов договору №3796894 від 20.05.2021 року кредит надано відповідачу в сумі 3500.00 грн., строком на 30 днів, з 20.05.2021 по 19.06.2021. Посилання представника позивача на умови договору про продовження строку дії договору, судом не приймаються, з огляду на те, що п. 2.3.1.1. чітко вказано, що позичальник має вчинити конкретні дії передбачені розділом 6 Правил для пролонгації договору. Водночас, позивачем не надано доказів щодо здійснення позичальником дій спрямованих на пролонгацію кредитного договору. А тому, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню відсотки у сумі 1312,50 грн., що передбачені графіком платежів за договором про споживчий кредит №3796894. Щодо договору про споживчий кредит №102990278 від 11.07.2021, сума основного боргу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 3240,00 грн. Однак, суд не погоджується з нарахованими позивачем відсотками за користування кредитом понад строк кредитування. Оскільки, у пункті 1.3. сторони погодили, що кредит надається строком на 26 днів з 11.07.2021 по 06.08.2021. Посилання представника позивача на умови договору про продовження строку дії договору, судом не приймаються, з огляду на те, що п. 2.3.1.1. чітко вказано, що позичальник має вчинити конкретні дії передбачені розділом 6 Правил для пролонгації договору. Водночас, позивачем не надано доказів щодо здійснення позичальником дій спрямованих на пролонгацію кредитного договору. А тому, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню відсотки у сумі 1040,00 грн., що передбачені графіком платежів за договором про споживчий кредит №102990278. Частиною 8 ст.18 Закон України «Про захист прав споживачів» передбачено, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 2ст. 43 ЦПК України, обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається на осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Щодо нарахованої позивачем суми комісії по договорам, суд зазначає, що відповідач та попередні кредитори чітко погодили суму разової комісії в укладених договорах, вказавши підстави її нарахування, а тому безпідставно вказувати, що дана комісія обрахована безпідставно, за неіснуючі послуги, які не визначені договором. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості : - за договором про споживчий кредит №3796894 від 20.05.2021 року в сумі 3730,50 грн., з яких: 2068,00 грн. - тіло кредиту, 1312,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 350,00 грн. - комісія. - за кредитним договором №102990278 від 11.07.2021 року в сумі 4680,00 грн., яких: 3240,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1040,00 грн., 400,00 грн. - комісія. - за договором позики № 75724848 від 23.05.2021 року в сумі 5027,86 грн., з яких: 3550.00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 1412,90 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; інфляційні збитки - 56,80 грн.; нараховані 3% річних - 8,16 грн. ( за період з 27.01.2022-23.02.2022 ) Судові витрати. Згідно ч.2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. (Постанова ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16) Відповідно до статей 133, 134, 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. (…) Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Встановлено, що позивач в позовній заяві зазначив розмір витрат на правову допомогу 16 000 грн. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога надавалась позивачу адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі договору про надання правової допомоги від №01-07/2024 від 01 липня 2024 року (а.с.25-27). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача було подано до суду наступні документи: прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» (а.с.28,29), заявка на надання юридичної допомоги №598 від 01.04.2025р. та витяг з акту №9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025р. (детальний опис робіт). Представник відповідача у відзиві вказав на неспівмірність заявлених до стягнення судових витарт, при цьому послався на поширену судову практику в даній категорії справ на досвід адвока та ціну позову. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Враховуючи надані представником позивача докази в підтвердження здійснення відповідних витрат, враховуючи пояснення з даного приводу сторони відповідача, а також, враховуючи розгляд справи в спрощеному провадженні, обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 23,15 % (13438,36 грн. х 100 : 58034,25 грн, то судові витрати (судовий збір 2422,40 грн. + витрати правничої допомоги 3000 грн.) становитимуть 1255,28 грн. (5422,40 х 23,15 %:100).

Outcome: partial