Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором № 439393-КС-001 про надання кредиту від 10.12.2021 року, загальною сумою 20450,10 грн., яка складається із заборгованості: по тілу кредиту - 8657,40 грн., процентах - 10828,20 грн. та 964,50 грн. комісії. Крім того, ставиться питання про відшкодування 2422,40 грн. сплаченого судового збору. На обґрунтування вимог у зверненні зазначено, що 10.12.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] , шляхом обміну електронними повідомленнями, було укладено електронний Договір № 439393-КС-001 про надання кредиту (далі - кредитний Договір), за умовами якого відповідач отримав 10000,00 грн. шляхом переказу на банківську картку позичальника № [NUMBER] , зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,86295 % в день. Проте, взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту, відсотків та комісії [PERSON] не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку добровільно не погашає, що і стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 23.09.2025 року по справі відкрито провадження та, враховуючи норми ст.ст. 274, 279 ЦПК України, постановлено розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» Лебідь К.В. пропонує розглянути справу без її участі, про що зазначила у прохальній частині позову (а.с. 9). Направлена поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням відповідачці [PERSON] ухвала про відкриття провадження отримана останньою особисто (а.с. 66), заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін не надходило, правом надання відзиву не скористалася. Суд, дослідивши представлені докази, дійшов такого висновку. Із представлених доказів вбачається, що 10 грудня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено Договір № 439393-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 10000,00 грн., строком на 24 тижні, тобто до 27.05.2022 року, процентна ставка 0,86295000 в день, комісія за надання кредиту 1500,00 грн. (а.с. 22-27). Умовами кредитного Договору передбачено: - п. 1: Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. (Десять тисяч грн.) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (надалі - Правила) та Договором про надання кредиту (надалі -Договір). Строк кредиту: 24 тижні. Процента ставка: в день 0,86295000, фіксована. Комісія за надання Кредиту (далі - Комісія): 1500,00 грн. Загальний розмір наданого Кредиту: 10000,00 грн. Термін дії Договору: до 27.05.2022 року. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 21960,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3563,71 процентів; - п. 2: протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів; - п. 7: Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Договір; У п. 15 вказаного Договору зазначені реквізити позичальника: [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] , паспорт: [NUMBER] , виданий Конотопським МРВ УМВС України в Сумській обл. 08.12.2004, РНОКПП [NUMBER] , тел.: [NUMBER] , ел.пошта: [INFO] 10 грудня 2021 року о 10 год. 18 хв. 21 сек. [PERSON] підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-5918 Договір № 439393-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до анкети клієнта [PERSON] (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com/), номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів: [NUMBER] (а.с. 29). Згідно платіжного доручення № 469642887 від 10.12.2021 року ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало [PERSON] кошти в розмірі 10000,00 грн. у відповідності до кредитного Договору № 439393-КС-001 від 10.12.2021 року на картку [NUMBER] (а.с. 30). З розрахунку заборгованості по кредитному договору № 439393-КС-001 від 10.12.2021 року, укладеному з [PERSON] , вбачається, що банком нараховувалися проценти за користування кредитом у розмірі 0,86295000 % в день (у погодженому розмірі) за період з 10.12.2021 року по 27.05.2022 року (у межах строку дії кредитного Договору). Станом на 31.07.2025 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становить 20450,10 грн., з яких: 8657,40 грн. - по тілу кредиту, 10828,20 грн. - процентів, та 964,50 грн. комісії (а.с. 11-18). Правилами ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі по тексту Закон). У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Положеннями ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Отже, ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором виконало та надало останній кредит шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку. Оскільки взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитних коштів позичальник не виконує, то вказану заборгованість слід стягнути примусово. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, відшкодуванню підлягають і понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved