Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

До суду\~із заявою\~звернулася [PERSON] , заінтересовані особи:\~Новомиргородський\~відділ\~державної реєстрації\~актів\~цивільного\~стану у\~Новоукраїнському\~районі\~Кіровоградської області,\~Міністерство\~оборони\~України,\~Військова частина\~ [NUMBER] про оголошення фізичної особи померлою, згідно якої просила суд: оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , місце смерті село Ягідне, Бахмутського району, Донецької області; датою смерті вважати [INFO] , причиною смерті вважати загибель під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану. В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що [PERSON] , [INFO] , її чоловік, стрілець 3 стрілецького відділення І стрілецького взводу 2 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , призваний за мобілізацією 01.03.2022 року, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . 30 січня 2023 року від командира [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] надійшла інформація (рапорт) про те, що 23.01.2023 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Бахмут Донецької області, в результаті нападу зі сторони противника, безвісті зник військовослужбовець солдат - стрілець 3 стрілецького відділення, 1 стрілецького взводу, 2 стрілецької роти, [NUMBER] стрілецького батальйону, В/ч [NUMBER] , - [PERSON] . Військовослужбовець перестав виходити на зв`язок, відсутній в підрозділі. За даним фактом до ЄРДР внесено відомості за №1202312000000155 від 31.01.2023 року, провадження СВ ГУ НП в Кіровоградській області. Згідно з актом службового розслідування, затвердженим наказом командира ВЧ [NUMBER] від 07.04.2023 № 683 із змінами від 09.06.2025 року № 1010 встановлено, що [INFO] солдат [PERSON] з групою військовослужбовців були передані у оперативне підпорядкування командира в/ч [NUMBER] , яка вийшла на виконання бойового завдання в район с. Ягідне на околицях міста Бахмут Донецької області. Зайнявши позиції у приватному секторі, група вступила в бій, який тривав до вечора. Дана подія підтверджується журналом виходів та бойових дій, поясненнями військовослужбовців в/ч [NUMBER] старшого солдата [PERSON] та солдата [PERSON] . Із пояснень військовослужбовців встановлено, що 22.01.2023 року, перебуваючи на позиції в приватному секторі під населеним пунктом Бахмут Донецької області, солдат [PERSON] у складі групи військовослужбовців брав участь у бою з противником, який вів по наших позиціях обстріл з автоматів, мінометів та гранатометів. Військові російської армії ближче до вечора розпочали масовий наступ на наші позиції і оскільки внаслідок обстрілу було зруйновано приватні будинки з яких вівся обстріл противника, була дана команда переміщатись на запасні позиції. Після відходу на запасні позиції було виявлено відсутність солдата [PERSON] . Згідно Витягу з журналу бойових дій в/ч [NUMBER] номенклатурний 12 том 2 від 01.04.2022 року за 22.01.2023 року по результату вищевказаного бою зникло безвісті 9 військовослужбовців. Солдат [PERSON] зник безвісти 23.01.2023 в районі міста Бахмут Донецької області, внаслідок збройної агресії рф, протидіявши наступальним діям переважаючих сил противника. Вказане підтверджується висновком службового розслідування від квітня 2023 року, згідно з яким розшуковими заходами не вдалося встановити місцезнаходження зниклого військовослужбовця. Водночас, відсутні відомості як про місцезнаходження [PERSON] так і відсутні будь-які медичні документи, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступень їх тяжкості. Оскільки тіло [PERSON] не було знайдено та вивезене з території населеного пункту Ягідне Бахмутського району Донецької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про смерть. При цьому, м. Бахмут відноситься до Бахмутської міської територіальної громади, яка включена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення (воєнних) бойових дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), як відповідно до наказу Міністерства з питань окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (чинний до 27.12.2022). В подальшому відповідно до наказу Міністерства з питань окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (чинний до 20.03.2025), визначено, що Бахмутська міська територіальна громада відноситься до території активних бойових дій у період з 24.02.2022 по 12.12.2023, а з 13.12.2023 до тимчасово окупованих територій. Заявницею вживались можливі заходи для розшуку чоловіка проте результатів вони не дали. У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть, заявниця не має можливості скористатись своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними зі \~ \~ \~ \~смертю чоловіка, зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця. Заявниця та її представник у судовому засіданні заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Новомиргородського ВДРАЦС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області\~Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направила до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Заперечень по справі немає. Представник заінтересованої особи МОУ повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду пояснення з проханням розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи в/ч [NUMBER] повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань чи заяв до суду не направляв. Заслухавши заявницю, свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких обставин. Згідно з ч. 1 ст.15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами доказування, визначеними ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 26 квітня 2004 року та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , що видане 26 квітня 2004 року (а.с.15). Відповідно до сповіщення сім`ї № 805 від 03.02.2023 року [PERSON] , [INFO] , стрілець 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , [INFO] під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Бахмут, Донецької області, в результаті обстрілу зі сторони противника, зник безвісти (а.с.30). Згідно доповіді\~командира [NUMBER] \~стрілецького батальйону\~в/ч\~ [NUMBER] \~ [PERSON] \~30 січня 2023 року від командира [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] надійшла інформація (рапорт) про те, що 23.01.2023 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Бахмут Донецької області, в результаті обстрілу зі сторони противника, безвісти зник солдат [PERSON] , стрілець 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону, в/ч [NUMBER] \~(а.с.18-19). З витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 04.04.2023 № 878 призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти рядового [PERSON] (а.с.22-23). Згідно з актом проведення спеціального розслідування за фактом безвісти зникнення 23.01.2023 року, вбачається, що [INFO] солдат [PERSON] з групою військовослужбовців були передані у оперативне підпорядкування командира в/ч [NUMBER] , яка вийшла на виконання бойового завдання в район с. Ягідне на околицях міста Бахмут Донецької області. Зайнявши позиції у приватному секторі, група вступила в бій, який тривав до вечора. Дана подія підтверджується журналом виходів та бойових дій, поясненнями військовослужбовців в/ч [NUMBER] старшого солдата [PERSON] та солдата [PERSON] . Із пояснень військовослужбовців встановлено, що 22.01.2023 року, перебуваючи на позиції в приватному секторі під населеним пунктом Бахмут Донецької області, солдат [PERSON] у складі групи військовослужбовців брав участь у бою з противником, який вів по позиціях обстріл з автоматів, мінометів та гранатометів. Військові російської армії ближче до вечора розпочали масовий наступ на позиції і оскільки внаслідок обстрілу було зруйновано приватні будинки з яких вівся обстріл противника, була дана команда переміщатись на запасні позиції. Після відходу на запасні позиції було виявлено відсутність солдата [PERSON] (а.с.24-27). З витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 07.04.2023 № 683 службове розслідування завершено за фактом зникнення безвісти рядового [PERSON] (а.с.28-29). Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12023120000000155 від 31.01.2023 року з 22.01.2023 року зник зв`язок з військовослужбовцем ЗСУ (в/ч [NUMBER] ) [PERSON] , [INFO] , який перебував біля м. Бахмут Донецької області, де відбувались бойові дії (а.с.36). Визнання померлим [PERSON] та отримання свідоцтва про смерть необхідно заявниці [PERSON] для того, щоб мати можливість отримати статус членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця. Відповідно до абзацу 12, частини 1, статті 1 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" визначено, що особа, зникла безвісти за особливих обставин - це особа, яка зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру. Відповідно до частини 1, 2 статті 4 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" передбачено, що особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи. Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Суд зазначає, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. Відповідно до частин другої - четвертої статті 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22 дає висновок, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Також Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи\~суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-то: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Слід зазначити, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою. Водночас ч. 2 ст. 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 травня 2024 року у справі № 127/28463/23 (провадження № 61-4764св24). Згідно переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 року датою завершення бойових дій в с-ще Ягідне Бахмутського району Донецької області є 27.02.2023 рік. Матеріали справи свідчать про те, що інформація про [PERSON] відсутня, після зникнення безвісти 23.01.2023 року [PERSON] не виходить на зв`язок. Тому, долучені докази до заяви про оголошення фізичної особи померлою та отримані судом, не містять жодних суперечностей щодо обставин зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] та дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть в с. Ягідне Бахмутського району Донецької області. Заявниця має особисту, у тому числі цивільно-правову заінтересованість, у зміні правового статусу її чоловіка, якого просить оголосити померлим. З урахуванням положення частини третьої статті 46 ЦК України, суд вважає за можливе оголосити [PERSON] померлим від дня його вірогідної смерті, а саме [INFO] . Слід зазначити, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою (ч.1 ст. 48 ЦК України). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до частини 1 статті 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцезнаходження цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved