Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

[PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між позивачем і відповідачем, який зареєстрований 24 березня 2017 року Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №08. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 24.03.2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів, різні погляди на життя, почуття поваги та любові втрачені. Сторони разом не проживають з червня 2025 року, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер і позивач вважає збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Спір про майно та місце проживання дитини на даний час відсутній. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 вересня 2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. В позовній заяві представник позивача просила розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують. Від представника відповідача адвоката Андрусенка Д. надійшов до суду відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач позов визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 березня 2017 року Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №08. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 24.09.2025 року Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області). Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області) За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з положеннями частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до\~статті 3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що між сторонами почуття поваги та любові втрачені, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, з червня 2025 року вони проживають окремо, примиритися не бажають, тобто сім`я існує формально і фактично розпалась, що суперечить інтересам сторін. Згідно з пунктом 10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21\~грудня 2007\~року №\~11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, примиритися не бажає, відповідач позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими. Суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства і інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка клопотань про зміну прізвища на дошлюбне після розірвання шлюбу не заявляла. На підставі викладеного і

Outcome: approved