Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

24 липня 2025 року\~ Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» через\~ свого представника Горбачова Д.С. звернулися до Центрального районного суду міста Дніпра\~ з позовною заявою до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» суму заборгованості в розмірі 3998,75 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою кредиту\~ 1602,56 грн та суми заборгованості по сплаті процентів в розмірі 2396,19 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.06.2021 між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 1409 С. На виконання умов кредитного договору КС «Українська Кредитна спілка» надала, а [PERSON] отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 4000,00 грн строком на 11 місяців від дати отримання кредиту з 14.06.2021 по 14.05.2022 включно зі сплатою процентів в розмірі 35% річних, які нараховуються на основну (первісну) суму кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 1409 С від 14.06.2021 належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував. Ухвалою судді Центрального районного суду міста Дніпра справу передано за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 вересня 2025 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання 27 жовтня 2025 року. 29 вересня 2025 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача Горбачова Д.С. про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримали та не заперечили проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання 27 жовтня 2025 року не з`явилась, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 03 грудня 2025 року. Відповідач в судові засідання 27 жовтня 2025 року та 03 грудня 2025 року не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою та адресою, вказаною в позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу не здійснювалося відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: 14.06.2021 між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 1409Д. Згідно п.1.1 Договору кредитодавець надає позичальнику, а позичальник приймає у тимчасове користування споживчий кредит (грошові кошти) на умовах, встановлених цим договором, з дотриманням вимоги повернення коштів та сплати процентів у визначені договором строки, у розмірі 4000,00 грн строком на 11 місяців від дати отримання кредиту з 14.06.2021 по 14.05.2022 включно зі сплатою процентів в розмірі 35 % річних. Згідно п. 3.1 кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування основної суми кредиту на визначений позичальником рахунок IBAN [NUMBER] на користь позичальника [PERSON] . Відповідно до п. 3.2 Договору повернення кредиту позичальником здійснюється наступним шляхом: заборгованість за кредитом: тіло кредиту та відсотки по кредиту позичальник сплачує щомісячно згідно Графіка платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору Додатком № 1. Позивач виконав умови Кредитного договору та перерахував кошти в сумі 4000,00 грн. що підтверджується платіжною інструкцією №1833 від 14.06.2021 (а. с. 12). Відповідач порушила умови договору, внаслідок чого станом на 15 липня 2025 року\~ виникла заборгованість в розмірі 3998,75 грн., що складається заборгованості за тілом кредиту 1602,56 грн. та заборгованості по відсотках 2396,19 грн, що підтверджено розрахунком заборгованості (а. с. 8-10). При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, підписання Договору про споживчий кредит № 1409Д від 14.06.2021, свідчить про те, що [PERSON] всі умови даного договору цілком зрозумілі. Вказаний договір був прочитаний та підписаний сторонами. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані їй позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що відповідач [PERSON] порушила умови договору та має заборгованість перед банком яка станом на 15 липня 2025 року\~ становить 3998,75 грн., що складається заборгованості за тілом кредиту 1602,56 грн. та заборгованості по відсотках 2396,19 грн, що підтверджено розрахунком заборгованості (а. с. 8-10). Отже, позивачем доведено факт укладення договору та порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, а тому, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором в розмірі 3998,75 грн. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подала. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 2422,40 грн.

Outcome: approved