Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Адвокат Вуйка В.А. в інтересах [PERSON] , [PERSON] , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту народження дітей на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна, [PERSON] народила сина: [INFO] [PERSON] , що підтверджується випасним епікризом та свідоцтвом про народження дитини. Заявники є батьками дітей, та перебувають у шлюбі, який зареєстровано 09 березня 2019 року Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, складено актовий запис № 29 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Заявники не можуть зареєструвати народження дитини відповідно до вимог чинного законодавства та отримати свідоцтво про народження, оскільки медичний документ про народження було видано на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту народження дитини потрібно з метою отримання свідоцтва про його народження. Представник заявників просив: встановити факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON] , який народився [INFO] в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна, у матері - [PERSON] , [INFO] , громадянки України. Батько - [PERSON] , [INFO] . Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник заявника адвокат Вуйка В.А. разом із поданою заявою про встановлення факту просив проводити розгляд останньої за відсутності заявників та їх представника 08 грудня 2025 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження 09 грудня 2025 року о 13 год. 20 хв. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно з копією паспорта громадянина України [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , уродженка Курган-Тюбінської област, Вахського р-ну, с. Вахш, Таджикістан. [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Білокам`янка, Бахчисарайського р-ну, АР Крим. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований Генічевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 09 березня 2019 року та складений актовий запис № 29. [PERSON] у медичному закладі «Симферопольський клінічний пологовий будинок № 1» [INFO] народила сина, згідно даних виписного епікризу (з акушерського стаціонару). [PERSON] , народився [INFO] в м. Сімферополь АР Крим, матір`ю якого записана [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого установою на тимчасово окупованій території України. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною першою статті 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша статті 122 СК України). Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 144 СК України передбачено, що батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 2 лютого 1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх спілкування. Відповідно до частин першої-четвертої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. У разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до абзацу п`ятого, шостого пункту 3 глави 1 розділу II Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52, якщо підставою для державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду або якщо певне рішення суду є необхідним для державної реєстрації інших актів цивільного стану, державна реєстрація актів цивільного стану за зверненням заявника проводиться виключно на підставі примірника рішення суду в електронній формі, отриманого у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Державним реєстром актів цивільного стану громадян, що здійснюється інформаційно-комунікаційними засобами в електронній формі у порядку, встановленому Державною судовою адміністрацією України спільно з Міністерством юстиції України. Відповідно до пункту 8 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52, державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил. Судом установлено, що [PERSON] [INFO] , в медичному закладі м. Сімферополь народила дитину чоловічої статі, який є сином [PERSON] . Суд враховує, що м. Сімферополь Автономної Республіки Крим станом на час розгляду цієї справи знаходиться в районі проведення воєнних (бойових) дій та/або перебуває в тимчасовій окупації російською федерацією, у зв`язку з чим відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» включений до відповідного переліку територіальних громад, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина виключає можливість зареєструвати факт народження у встановленому законом порядку за місцем народження дитини. При цьому, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Водночас, відповідно до положень частин другої, третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Суд вважає, що [PERSON] , як мати, має право на звернення до суду з цією заявою відповідно до приписів частини першої статті 317 ЦПК України, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. З огляду на те, що [PERSON] народила [PERSON] , [INFO] , перебуваючи у шлюбі [PERSON] , що встановлено судом вище, отже відповідно до положень ч. 1 ст. 122 СК України [PERSON] в силу призумції батьківства, що додаткового підтверджується його заявою про встановлення факту народження [PERSON] суд приходить до висновку про походженні останнього від заявника - [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до частини четвертої статті 317, пункту 8 частини першої статті 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення. Судові витрати справі відсутні.

Outcome: approved