Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Позивач ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернулося до Подільського районного суду міста Полтави з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на наступне. 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ЄДРПОУ 38750239) протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38750239) Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства. 08.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 184576. Відповідно до індивідуальної частини договору № 184576 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», надав відповідачу позику у сумі 3386,61 грн. ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту № 184576 від 08.06.2018 та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 3386,61 грн. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ВІН ФІНАНС». Відповідно розрахунку заборгованості, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] складає 15259,38 грн., з яких: сума основного боргу\~3386,61 грн.; сума боргу за процентами - 1828,77 грн.; сума боргу за пенею та штрафами\~10044,00 грн. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до п. 2.2 договір факторингу № 1 від 12.04.2018 року\~окрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги\~кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній. 15.02.2019 укладено додаткову угоду № 12 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 13 від 18.02.2019 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до гр. [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 184576 від 08.06.2018 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»). Договір про надання фінансового кредиту № 184576 від 08.06.2018 року укладений в електронній формі відповідно до\~закону України «Про електронну комерцію». Всупереч умов кредитного договору та вимог закону відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (попередня назва\~ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») у загальному розмірі 19970,66 грн. з яких: 15259,38 грн.\~сума основного боргу; 3386,61 грн.\~сума інфляційних втрат, 1828,77 грн. - 3% річних, сума боргу за пенею і штрафами 10044,00 грн. Позичальник своїх, зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 29.09.2025 по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Згідно\~ст. 280 ЦПК\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини: Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ЄДРПОУ 38750239) протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38750239) Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства. 08.06.2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 184576. Відповідно до індивідуальної частини договору № 184576 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», надав відповідачу позику у сумі 3386,61 грн. ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту № 184576 від 08.06.2018 року та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 3386,61 грн. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ВІН ФІНАНС» у загальному розмірі 15259,38 грн. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до п. 2.2 договір факторингу № 1 від 12.04.2018 року\~окрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги\~кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній. 18.02.2019 року укладено додаткову угоду № 9 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 10 від 06.12.2019 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до гр. [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 184576 від 08.06.2018 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»). Договір про надання фінансового кредиту № 184576 від 08.06.2018 року укладений в електронній формі відповідно до\~закону України «Про електронну комерцію». Після відступлення позивачу ТОВ «Він Фінанс» права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , відповідачем не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок Первісного кредитора, ні на рахунок Нового Кредитора. У зв`язку з чим у [PERSON] наявна заборгованість перед ТОВ «Він Фінанс» у загальному розмірі 19970,66 грн. з яких: 15259,38 грн.\~сума основного боргу; 3386,61 грн.\~сума інфляційних втрат, 1336,68 грн. - 3% річних. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України\~визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 512 Цивільного кодексу України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ніш своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до cт. 514\~Цивільного кодексу України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до cт. 516\~Цивільного кодексу України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належнім виконанням. Відповідно до cт. 610\~Цивільного кодексу України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за данім Договором. Згідно до cт. 509\~ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитнім договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 cт. 1054\~ЦК України). Пунктом 1 cт, 536\~ЦК України\~передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до cт. 526\~ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 cт. 530\~ЦК України). Відповідно до cт. 610\~ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання). Згідно ч. 2 cт. 1050\~ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити відсотки. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ніш виконання свого грошового зобов`язання. Статтею 13 ЦПК України\~визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.\~ст. 76-81 ЦПК Українина спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Він Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Крім того, згідно з квитанцією, що знаходиться у справі, позивачем при подачі позову до суду сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Суд розподіляє судові витрати відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно задоволеним позовним вимогам та стягує з відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 гривень. Згідно з положеннями ч. 1, п. 1, 2 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.ч. 1-4\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що позивачем 22.03.2024 укладено Договір №33 про надання правової допомоги з адвокатським бюро «Анастасії Міньковської». Відповідно до Акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт надання послуг) від 27.08.2025 за договором про надання правової допомоги від 22.03.2024, адвокат надав клієнтові послуги, пов`язані з підготовкою позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника, вартість послуг складає 5 000,00 грн. Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу від відповідача до суду не надходило. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18. В зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved