Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. На початку липня 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 04 жовтня 2024 року між ТОВ «Еко Фін» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит/Кредитний договір №27971520. За яким ТОВ «Еко Фін» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 5500 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 365 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пільговий період) та проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховані за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 1% за один день фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. ТОВ «Еко Фін» виконало своє зобов`язання за договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 5500 гривень. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг у розмірі 18205 гривень 00 копійок. 10 червня 2025 року ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №10-06/25. За умовами якого до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит/Кредитний договір №27971520 від 04 жовтня 2024 року. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому ТОВ «Факторинг Партнерс» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 18205 гривень 00 копійок, що складається: заборгованості за тілом кредиту 5500 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 12320 гривень 00 копійок, заборгованості за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 385 гривень 00 копійок. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Директор ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я. в поданому позові просила здійснити розгляд цивільної справи за відсутності представника. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. Про час та місце розгляду цивільної справи повідомлялася у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися на адресу суду, з довідками ф.20 «адресат відсутній за вказаною адресою». 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 04 жовтня 2024 року між ТОВ «Еко Фін» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит/Кредитний договір №27971520. За яким ТОВ «Еко Фін» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 5500 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 365 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пільговий період) та проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховані за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 1% за один день фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (а.с.13-35). ТОВ «Еко Фін» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 5500 гривень. Вказана обставина підтверджується копією підтвердження про здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» (а.с.37-38). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що кредитний договір №27971520 від 04.10.2024 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора NWVjNWQ3 (а.с.36). У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ЕКО ФІН» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. 10 червня 2025 року ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №10-06/25 (а.с.83-91). За умовами якого сторони домовились про передачу права грошових вимог по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб боржників від ТОВ «ЕКО ФІН» до ТОВ «Факторинг Партнерс». ТОВ «ЕКО ФІН» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги, яке мало до [PERSON] за кредитним договором №27971520 від 04.10.2024 року. Дана обставина підтверджується копією акту приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді до договору факторингу №10-06/25 від 10.06.2025 року (а.с.94), копією реєстру боржників до договору факторингу №10-06/25 від 10.06.2025 року (а.с.95). Встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконувала грошове зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за кредитним договором №27971520 від 04.10.2024 року у розмірі 18205 гривень 00 копійок, що складається: заборгованості за тілом кредиту 5500 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 12320 гривень 00 копійок, заборгованості за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 385 гривень 00 копійок. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 18205 гривень 00 копійок. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 0533780021 від 01 липня 2025 року (а.с.12) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Факторинг Партнерс» сплатило судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Встановлено, що згідно договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 2 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассістанс» (а.с.132-136), заявки про надання юридичної допомоги №1005 від 11 червня 2025 року (а.с.144), витягу з акту про надання юридичної допомоги №12 від 24.06.2025 року (а.с.145) загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «Факторинг Партнерс» становить 9000 гривень. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved