Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представниці [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просила, з урахуванням поданих уточнень від 14.04.2025 та 19.05.2025, визнати в порядку спадкування за законом та заповітом після смерті племінника [PERSON] , смерті сестри [PERSON] , смерті племінника [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначала, що [INFO] помер її племінник [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із: квартири [ADDRESS] . Позивач звернулася до приватного нотаріуса ХМНО Трощій І.В. з заявою про прийняття спадщини після племінника [PERSON] померлого [INFO] , внаслідок чого заведено спадкову справу за №12/2023 . Спадкоємцем на майно померлого є [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. 14 листопада 2018 року [PERSON] зробила заповіт на випадок смерті на користь сестри [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] 21.12.2020 року заведено спадкову справу № 66978479, Приватним нотаріусом ХМНО Д`яченко В.Є. за заявою [PERSON] про прийняття спадщини після померлої мати [PERSON] . [INFO] помер племінник позивачки [PERSON] . Позивач має намір успадкувати майно що раніше належало померлому, у зв`язку з чим звернулася до приватного нотаріусу ХМНО Трощій І.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті племінника [PERSON] , із проханням видати свідоцтво про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , та отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, а відсутністю інших доказів про фактичне прийняття спадщини після смерті племінника [PERSON] . Зазначила, що з лютого 2022 року [PERSON] перебуває за межами України, а саме у Німеччині, та у зв`язку з відсутністю необхідних документів про прийняття спадщини за місцем евакуації, нею було пропущено встановлений законом строк прийняття спадщини. З огляду на зазначене, [PERSON] має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя ії сестрі [PERSON] , яка померла [INFO] , її племіннику [PERSON] , який помер [INFO] , та її племіннику [PERSON] , який помер [INFO] , однак через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку. В остаточній редакції позовних вимог позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом та заповітом після смерті племінника [PERSON] , смерті сестри [PERSON] , смерті племінника [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , вказаючи в тому числі і про те, що вона не мала можливості вчасно подати заяву до нотаріуса. Відповідно до вимог ч.3 ст. 1272 ЦК України із заявою про надання додаткового строку для подання аяви про прийняття спадщини до суду не звертається. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 15.11.2023 вказану позовну заяву залишено без руху, наданий строк для усунення недоліків. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.01.2024 відкрито загальне позовне провадження у цій цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. За клопотанням представника позивача витребувано у Приватного нотаріуса ХМНО Трощій І.В. копії спадкових справ заведених після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлого [INFO] . 23.02.2025 на виконання ухвали суду від 16.01.2024 від Приватного нотаріуса ХМНО Трощій І.В. надійшли копії витребуваних документів. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.02.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. 17.07.2024 від представника Харківської міської ради Гевел І. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що з позовної заяви вбачається, що представник Позивача просить суд визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом та заповітом після смерті племінника - [PERSON] , який помер [INFO] , смерті сестри - [PERSON] , яка померла [INFO] , смерті племінника - [PERSON] , який помер [INFO] . З позовної заяви та долучених до неї документів вбачається, що [INFO] сестра Позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] , склала заповіт на користь Позивача. Позивач, знаючи про існування заповіту, складеного на її користь, не звернулася до нотаріальної контори у встановлений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини, таким чином спадщину Позивач не прийняла. Натомість до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] у встановлений законом строк звернувся її син - [PERSON] , який і прийняв спадщину після смерті матері. У позовній заяві відсутні обґрунтування щодо причин неприйняття Позивачем спадщини за заповітом після сестри - [PERSON] . Окрім того, з позовної заяви та долучених до неї документів неможливо встановити обставину щодо того, хто прийняв спадщину після [PERSON] , який помер [INFO] , або щодо кола можливих спадкоємців. З вищенаведеного вбачається, що Позивачем обрано неефективний спосіб захисту порушеного права, оскільки на думку відповідача [PERSON] мала звертатись до суду у вказаному випадку з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з огляду на обставини, зазначені нею в позовній заяві. Проте у позовній заяві не вказано, які саме наявні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі унеможливлювали звернення Позивача до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в строк, визначений чинним законодавством. Позивач, перебуваючи за межами міста Харкова, мала можливість звернутися до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини. Проте Позивачем не здійснено можливих та необхідних заходів для прийняття спадщини в установлений законом строк. 14.04.2025 від представника позивача [PERSON] , адвокатки Браташ О.О. через систему Електронний суд надійшли додаткові пояснення у справі, згідно яких зазначила, що [PERSON] є матір`ю та спадкоємцем [PERSON] , постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та вважається такою, що прийняла спадщину. 2/3 квартири [PERSON] зробила заповіт на випадок смерті на користь сестри - [PERSON] . [PERSON] відповідно до ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON] за заповітом, та є спадкоємцем [PERSON] 1/3 квартири після смерті [PERSON] має право успадкувати [PERSON] яка є сестрою [PERSON] та тіткою [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.04.2025 долучено у справі в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 19.05.2025 прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог від 14.04.2025 та 19.05.2025. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, про дату та час судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] через канцелярію суду подано клопотання в якому вона просила задовольнити поданий позов, розгляд справи здійснювати за її відсутності. Представник Харківської міської ради у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином відповідно до п.2 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Про причини своєї неявки не повідомив, заяв або клопотань до суду від відповідача не надходило. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату та час судового розгляду повідомлені належним чином. Від [PERSON] до суду надійшли пояснення в яких вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки право власності на 2/3 спірної квартири належить її доньці [PERSON] , яка на дений момент перебуває закордоном. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із копією свідоцтва про право власності на житло від 27 лютого 1998 року, реєстраційний номер 2-98-107520, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.10.2020 [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . 14.11.2018 року [PERSON] було складено заповіт , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Трощій І.В., на користь [PERSON] , згідно якого [PERSON] все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла сестрі [PERSON] 21.12.2020 на підставі заяви [PERSON] приватним нотаріусом ХМНО Трощій І.В. було заведено спадкову справу №66978479 після смерті [PERSON] . Окрім того, 13 квітня 2021 року до приватного нотаріуса ХМНО Трощій І.В, з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , онука померлої, а також [PERSON] , син померлої. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.10.2009 [PERSON] , помер [INFO] . На підставі заяви [PERSON] , поданої в інтересах малолітньої доньки [PERSON] , після смерті [PERSON] . Восьмою Харківською держаою нотаріальною конторою заведено спадкову справу 48799983. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.07.2022 [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із: 1/3 квартири [ADDRESS] . За заявою [PERSON] від 16.06.2023 року приватним нотаріусом ХМНО Трощій І.В. заведено спадкову справу №70798845, після смерті її племінника [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Трощій І.В. від 22.06.2023 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з огляду на пропуск [PERSON] шестимісячного терміну на прийняття спадщини з часу її відкриття, а також ненадання інших доказів про фактичне прийняття спадщини після смерті племінника [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , який на час відкриття спадщини мешкав та був зареєстрований за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до відмітки в паспорті громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] , [INFO] , виїхала за межі України 05.03.2022. Позивачем до позовної заяви подано заяву про операцію, згідно якого [PERSON] , [INFO] , було проведено операцію 22.11.2022 року в Відділенні хірургії суглобів та кінцівок у Франциска Університетської лікарні міста Аахен, Німеччина. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу. Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтями 1261-1264 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Судом встановлено, що у встановлений частиною першою статті 1270 ЦК України шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або відмову від її прийняття [PERSON] після смерті [PERSON] не зверталась. Спадкову справу заведено 16 червня 2023 року на підставі заяви про прийняття спадщини позивачки [PERSON] . При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої - третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи убачається, що позивач на день смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлого [INFO] , не була зареєстрована за місцем фактичного проживання спадкодавців. Наведені обставини сторонами не заперечуються та матеріалами справи не спростовано. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Тобто право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи убачається, що 16 червня 2023 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Трощій І.В. із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] племінника [PERSON] , [INFO] , тобто з пропуском визначеного законодавством шестимісячного строку. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватний нотаріус ХМНО Трощій І.В. від 22.06.2023 повідомила [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на пропуск нею шестимісячного терміну. а також відсутності доказів фактичного прийняття спадщини. Щодо інших спадкоємців в матеріалах нотаріальної справи відсутні будь-які відомості про відмову у видачі свідоцтв про право власності або постанови про відмову у проведені нотаріільних дій. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України позивач викладає свої вимоги щодо предмета позову та їх обґрунтування. Предмет позову це конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, заявлена через суд. Підстава позову це юридичні факти (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача. Предметом позову [PERSON] визначила вимогу про визнання права власності в порядку спадкування за законом та заповітом після смерті племінника [PERSON] , смерті сестри [PERSON] , смерті племінника [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Однак, обраний [PERSON] спосіб захисту свого порушеного права та позовні вимоги, які позивач просить задовольнити, не відповідають обставинам, які були встановлені судом, оскільки позивачу необхідно було звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Суд звертає увагу і на те, що до суду під час розгляду справи не надані будь-які докази щодо перешкод у отриманні спадкоємцями, в тому числі і позивачем свідоцтв про проаво власності після інших спадкодавців, і відмови нотаріуса у вивдачі свідоцва про право власності також відсутні. З огляду на викладене у задоволенні позову [PERSON] має бути відмовлено у зв`язку із застосуванням позивачкою неефективного способу захисту, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до частин першої другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати позивача залишаються за ним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed