Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Стислий виклад обставин правовідносин. Позиція сторін. У липня 2025 року [PERSON] звернувся до Чорноморського міського суду Одеської області з заявою про встановлення факту спільного проживання з [PERSON] померлою, [INFO] . В обґрунтування заяви зазначив, що його він народився [INFO] . З часу народження він мешкав однією родиною з [PERSON] , яка була дружиною його дідуся [PERSON] , який помер 2013 році. У 2014 році загинула його мати - [PERSON] . Він залишився проживати з бабусею, яка його виховувала, піклувалась за нього, а пізніше він вже узяв нас себе обов`язок щодо піклування за бабусею. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина. Він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про відкриття спадщини, проте після відкриття спадщини дізнався, що не має прямих родинних зв`язків з [PERSON] , йому було запропоновано звернутися до суду за встановлення факту, що має юридичне значення. Тому він звернувся до суду та просить встановить факт, того що з 2015 року та по день смерті [INFO] , він спільно проживав з [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , тобто не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Заявник в судовому засідання підтримав свою заяву, прохав її задовольнити на підставі наданих суду доказів. Заінтересована особа: приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Перчеклій Інесса Миколаївна в судове засідання не з`явилась надала до суду копію спадкової справи за заявою [PERSON] , прохала розгляду справи проводити за своєї відсутності. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 29 липня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Витребувано спадкову справу за заявою [PERSON] , викликані свідки [PERSON] , [PERSON] ( а.с.31-61). Будь яких заперечень щодо змісту заяви до суду не надходило. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Свідоцтво (серія [NUMBER] ,видане ВРАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області від 27 серпня 2005 року, засвідчує факт укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Після укладання шлюбу подружжю присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.10). З свідоцтва (серія [NUMBER] , виданого Іллічівським МВАЦС Одеської області від 28 травня 1981 року) вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , батьком, якої вказано [PERSON] ( а.с.11). Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00050744784 від 19 квітня 2025 року, засвідчує факт того, що [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] ( а.с.12). Свідоцтво (серія [NUMBER] видане ВАГАС м. Іллічівська Одеської області від 14 вересня 2000 року) засвідчує факт того, що [INFO] , народився [PERSON] , матір`ю якого зазначена: [PERSON] (а.с.13). Зі свідоцтва (серія [NUMBER] виданого Чорноморським ВАЦС в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м. Одеса) вбачається що [INFO] , померла [PERSON] (а.с.8). Акт про фактичне проживання від 04 квітня 2025 року засвідчує, що [PERSON] 2000 року народження фактично проживав разом зі своєю бабусею [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] з 2010 року, до часу смерті [PERSON] ( а.с.9). Допитані в судовому свідки: [PERSON] , [PERSON] засвідчили факт, того що [PERSON] спільно проживав з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 2010 року до смерті останньої, піклувався про неї, провів її поховання. Договір замовлення від 06 лютого 2022 року , товарний чек від 07 лютого 2022 року засвідчують, факт розрахунку за поховання [PERSON] , [PERSON] ( а.с.67-69). Вислухав заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Мотивувальна частина та засновані судом правові норми. Згідно ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільного процесуального\~кодексу України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пунктом 1 ч. 2 ст.\~16\~Цивільного кодексу\~України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Кожна особа згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу\~України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За статтею 55\~Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 19\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Відповідно до частини першої статті 293\~Цивільного процесуального\~кодексу України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення відповідне до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України. Пунктами 2, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними та роз`яснено що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Смерть особи, зв`язок з якою встановлюється, також не є перешкодою для захисту прав заявника в судовому порядку. Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 03 лютого 2021 у справі 691/1237/20. Відповідно до статті 1216\~Цивільного кодексу\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно положень\~ч.\~1\~ст.\~1264\~Цивільного кодексу\~України четверта черга спадкування за законом включає осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до його смерті. В судовому засіданні, встановлено, що підтвердження факту проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини заявнику необхідне для оформлення спадкових прав. Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №760/22284/20 від 16 вересня 2022 року справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Згідно п. 4.4 Глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України» доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів державної реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин, а також документи, видані органами іноземних держав, які посвідчують такі факти. Отже, встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем , на час відкриття спадщини, заявник має тільки у судовому порядку, оскільки, законом не визначено іншого способу захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч. 1 - 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до зазначених норм процесуального права, надані заявником та досліджені в судовому засіданні докази на підтвердження факту постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , померлої [INFO] на час відкриття спадщини, у контексті положень статей 77-80\~Цивільного процесуального\~кодексу України є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Висновок суду. Таким чином, з`ясувавши усі обставини справи з умов виваженості, розумності і справедливості, Суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та доведеною та підлягає задоволенню Судові витрати. На підставі ч. 7 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України в даній справі судові витрати при ухваленні судового рішення не відшкодовуються.

Outcome: approved