Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом в якому (з урахуванням змін та уточнень в остаточній редакції) просить: - встановити факт перебування [PERSON] , [INFO] на утриманні [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , за останні п?ять років, які передували даті смерті [PERSON] ; - встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , за останні п?ять років, які передували даті смерті [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона, [PERSON] , тривалий час самостійно виховувала свого сина, [PERSON] , [INFO] , допоки не зустріла свого нині покійного чоловіка [PERSON] , з яким 16.01.2018 зареєстровано шлюб. [PERSON] загинув [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, у зв`язку з чим позивач має намір реалізувати надане державою право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця в період воєнного стану. Позивач стверджує, що починаючи з моменту фактичної реєстрації шлюбу між нею та [PERSON] , останній замінив дитині, [PERSON] , батька та повноцінно опікувався ним, утримував його, брав активну участь у його вихованні, відвідував шкільні збори батьків, водив до лікарні та разом проводив багато часу. Від [INFO] надійшла заява в якій вказано, що Перший відділ не є юридичною особою, а отже не може бути відповідачем у цивільному процесі, та як наслідок не може бути відповідачем у даній судовій справі. У зв`язку з цим, на підставі клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Афанасьєва С.О., 02.07.2024 судом прийнято ухвалу про заміну первісного відповідача [INFO] на належного - [INFO] . Ухвалою суду від 01.04.2024, яка внесена до протоколу судового засідання, до участі у справі було залучено третю особу [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача адвокат Афанасьєв С.О. підтримав в повному обсязі викладені в позовній заяві обставини та просив задовольнити заявлені вимоги. Представник третьої особи адвокат Латій О.В. в судовому засіданні зазначила, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не правильно визначений відповідач, РТЦК не є у часником сімейних відносин, просила відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Відповідач на неодноразові виклики до суду не з`явився, про причини неявки не сповістив, відзив на позов не надав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 січня 2018 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.36). Згідно свідоцтва про народження (а.с.37) [PERSON] приходиться матір`ю [PERSON] , [INFO] , а його батьком записаний [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження (а.с.38), відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу. Згідно свідоцтва про народження (а.с.41) [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження (а.с.42) батьками [PERSON] , [INFO] , записані (мовою оригіналу): « [PERSON] , [PERSON] ». [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 08.12.2023 (а.с.40). Згідно довідки Чорноморського економіко-правового ліцею №1 Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2018 навчався у ліцеї №1 та 15.06.2023 закінчив 9 клас і поступив до ЧМФК ОНМУ. Вітчим [PERSON] брав активну участь у вихованні та шкільному житті пасинка (а.с.43). Судом досліджено характеристику здобувача освіти [PERSON] , яка видана в.о. директора Чорноморського економіко-правового ліцею №1 Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, з якої вбачається, що [PERSON] (вітчим) і [PERSON] (мати) приділяють належну увагу вихованню сина та приймали активну участь у шкільному житті [PERSON] (а.с.43а). З характеристики здобувача освіти [PERSON] , виданої майстром в/н Чорноморського морського фахового коледжу Одеського національного морського університету, вбачається, що батько (вітчим) [PERSON] приділяв велику увагу вихованню [PERSON] . Неодноразово телефонував керівникам групи та цікавився про майбутню професію, яку здобуває [PERSON] та успіхами у навчанні. Його також цікавили взаємовідносини сина з товаришами та одногрупниками (а.с.44). Згідно довідки №672/23 від 29.12.2023 (а.с.50), [PERSON] дійсно працював в СП ТОВ «Трансбалктермінал» на посаді машиніста навантажувальної машини, період роботи з 23.01.2019 по 06.12.2023. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням органу приватизації від 20.03.2015 №12, кімната з місцями загального користування за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] (а.с.51). На а.с.52-55 наявні індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] за формою ОК-5 (довідка про доходи). В декларації про вибір лікаря (а.с.56) законним представником [PERSON] зазначена [PERSON] . З довідки про задекларованих/зареєстрованих у житловому приміщенні №57 від 04.01.2024 (а.с.57) вбачається, що [PERSON] разом з дітьми [PERSON] , 2018 року народження, та [PERSON] , 2008 року народження, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . На виконання ухвали суду про витребування доказів від 21.01.2025, Головним управлінням ДПС в Одеській області були надані відомості про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2023 року стосовно [PERSON] Чорноморським відділом ДРАЦС був наданий витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Згідно наданої інформації УСП Чорноморської міської ради, [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку у управлінні соціальної політики з 01.06.2018 по 30.06.2021 та отримувала допомогу при народженні дитини на сина [PERSON] , [INFO] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання [PERSON] разом з [PERSON] протягом останніх 5 років. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у 36ройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975. Відповідно до пункту 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; ???2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби; ???3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві. За вимогами пункту 10 Порядку члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), зокрема, рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні). Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 16.04.2025 у справі №280/3747/23 зазначив наступне: статус утриманця у розумінні ст.31 Закону №2262-XII та, відповідно, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги згідно зі ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ, мають виключно члени сім`ї загиблого, які на час його смерті перебували на його утриманні або отримували постійну та основну допомогу, яка забезпечувала їх існування. Поняття членів сім`ї визначається відповідно до положень Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Таким чином, для того, щоб мати право на призначення та отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: а) факт проживання з загиблим; б) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків. Крім цього і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.11.2025 №644/15/74/23 дійшов до аналогічних висновків. Згідно зі статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого також має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Outcome: approved