Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

03.11.2025 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява[PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, подана в її інтересах представником, адвокатом Старіковим Євгеном Олексійовичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії №000194 від 08.09.2017; ордер на надання правничої допомоги серії АІ №2040656 від 31.10.2025), в якій позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 21 вересня 2016року Підгаєцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №42. Також просить після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін, судові витрати залишити за нею, розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння, втрату почуттів один до одного. Неодноразове намагання знайти порозуміння та зберегти родину, не змінило ситуації. Позивачка вважає, що примирення між ними вже не можливе. Наразі їхня родина існує лише формально, а шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені. Спільного господарства з відповідачем не ведуть. Збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою від 06.11.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 11 год. 00 хв. 03 грудня 2025 року (арк.спр.14). 03.12.2025 у судове засідання сторони не з`явилися. Поштове відправлення, яким відповідачу направлено позов з копіями доданих до нього документів, з копією ухвали суду про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження та повідомленням про виклик повернулося з позначкою «адресат відсутній» (арк.спр.17-18). Разом з тим, 24.11.2025 до суду надійшла заява від відповідача [PERSON] , в якій він просить суд розглянути справу без його участі, позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Позивачка не з`явилася. Поштове відправлення, яким позивачці направлено копію ухвали суду про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження та повідомленням про виклик повернулося з позначкою «адресат відсутній» (арк.спр.19-20). Однак, 02.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивачки, адвоката Старікова Є.О. надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки і її представника, позов позивачка підтримує, примирятися з відповідачем не бажає. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Більш того, сторони клопотали розгляд справи здійснювати без їх участі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та докази вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони ([PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ) зареєстрували шлюб 21 вересня 2016року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 42. Це підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Підгаєцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 21 вересня 2016 року. Після державної реєстрації шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (арк.спр.22). У шлюбі народилася одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданевиконавчим комітетом Галицької сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, актовий запис №01 від 07.07.2017 (арк.спр.9). Позивачка вказує у позовній заяві, що вони з відповідачем спільного господарства не ведуть. На розірванні шлюбу наполягає, оскільки їхній з відповідачем шлюб носить формальний характер, наявні різні погляди на життя, тому перебування в такому шлюбі суперечить її інтересам (арк.спр.1зв). Відповідач позов визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу (арк.спр.23). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження /.../ є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Статтею 109 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Задовольняючи позовні вимоги позивачки [PERSON] , суд виходить з того, що сторони фактично не підтримують сімейних, подружніх відносин, не проживають разом, спільного господарства не ведуть, отже шлюб носить формальний характер і вже фактично перестав існувати. Оскільки шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, то його припинення шляхом розірвання є підставним, якщо має місце стійкий розлад подружніх відносин. Передбачене ч.1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу, за ініціативою цієї сторони. Суд вважає, що позов обґрунтований, шлюб між сторонами існує формально, докази про можливість збереження сім`ї відсутні, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, примирення між сторонами неможливе, їхня сім`я розпалася остаточно. Позивачка [PERSON] не виявила бажання примиритись та наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач [PERSON] не заперечує проти його розірвання, тож суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а також інтересам їхньої дочки, що мають істотне значення, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, відтак шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно з ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати по справі позивачка просить залишити за нею. На підставі ст. ст. 110, 111, 112, 113, 115 СК України,

Outcome: approved