Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

02.10.2025 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення у розмірі 22 371, 77 грн. [PERSON] , [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами з водопостачання та водовідведення, за період з 01.12.2015 року по 30.04.2025 року, не сплачували за спожиті послуги в наслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 22 371,77 грн, яку позивач просить стягнути, а також суму судового збору, понесену ним при зверненні з позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 04.12.2025 року подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Рішенням Запорізької міської ради №546 від 28.10.1999 «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення», яке є обов`язковим для виконання на всій території м. Запоріжжя, визначено, що збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано Комунальному підприємству «Водоканал». Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . На ім`я [PERSON] у КП «Водоканал» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , як на квартиронаймача та особу, яка є споживачем послуг, яке надає підприємство за вищевказаною адресою, що підтверджується Довідкою КП «Водоканал» по відповідному особовому рахунку. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII), який діє з 01.05.2019, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У статті 1 Закону № 2189-VIII зазначено, що для цілей цього закону споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач. Відповідно до пункту 22 статті 1 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII) споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно зі статтею 5 Закону № 2189-VIII позивач надавав послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення за вище вказаною адресою та користуються послугами позивача, а тому навіть при відсутності письмового договору та при фактичному отриманні послуг він повинен проводити оплату за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення. З урахуванням наведених вище норм права, зобов`язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення несе користувач/власник житлового будинку/квартири, як споживач цих послуг. Відповідно до ст. 13 Закону № 2189-VIII публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. Позивачем на виконання вимог Закону №2189-VIII 01.03.2022 року було розміщено текст публічного договору приєднання на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування, тому з 01.04.2022 року між сторонами укладений публічний договір. Відповідно до розрахунку позивача, за період з 01.12.2015 року по 30.04.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 22371,77 грн. За вказаний період відповідачами було здійснено оплату послуг на загальну суму 147,12 грн. Згідно довідки, наданої позивачем, за особовим рахунком № [NUMBER] мається заборгованість за період з 01.12.2015 року по 30.04.2025 року в сумі 22371,77 грн, з якої: заборгованість за холодне водопостачання 9684,86 грн, за холодне водовідведення 11536,97 грн, абонентське обслуговування з централізованого водопостачання 574,97 грн, абонентське обслуговування з централізованого водовідведення 574,97 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повинні бути задоволені в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, які документально підтверджені, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved