Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що в період з червня 2012 року по березень 2025 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28.02.2025р. у справі N?727/14239/24. Зазначає, що у цьому шлюбі у них з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилається також і на те, що вона несе додаткові витрати на дитину, серед яких відвідування секції карате, вартість якого щомісячно складає 1700 грн., яку повністю оплачує вона. Зазначає, що син [PERSON] [INFO] в період з 03 по 11 липня приймав участь у щорічних Всеукраїнських оздоровчо-тренувальних зборах в ТГРК «Сонячна долина» в с.Бояни Чернівецької області, вартість зборів складає 14 000 грн. Також, позивачка вказує на те, що вона оплатила сину [PERSON] відпочинково-оздоровчий тур в Туреччині (м.Аланья) у період з 09.10.2025р. по 19.10.2025 р. на суму 49 000 грн. Однак, відповідач як батько не приймав участь у фінансуванні вказаних додаткових витрат. Позивачка вважає, що відповідач повинен відшкодувати їй половину вказаних витрат у сумі 33 200 грн. Окрім цього, позивачка вказує на те, що з відповідача підлягають також стягненню додаткові витрати, які мають систематичний характер, включають щомісячну плату за відвідування секції карате Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» у сумі 1700 грн., з яких частка відповідача 850 грн. на місяць. Посилається на те, що на даний час сину 10 років, заняття карате в даному спортивному клубі не містить вікових обмежень, проте спортивний календарний план у даному клубі розрахований не менше, ніж до 16-річного віку. Тому відповідач повинен сплачувати щомісячні додаткові витрати, пов?язані із спортивним розвитком сина, до 30.05.2031 р. Просить стягнути з [PERSON] на її, [PERSON] , користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] на її, [PERSON] , користь додаткові витрати на утримання сина [PERSON] , [INFO] , одноразово у сумі 33 200 (тридцять три тисячі двісті) гривень та у формі щомісячних платежів у сумі 850 (вісімсот п?ятдесят) гривень на місяць, на строк до 30.05.2031 р. Рух справи і позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.11.2025 року відкрито спрощене провадження по справі та призначено до судового розгляду, з викликом сторін по справі. 19.11.2025 року, представник позивачки [PERSON] , адвокат Байцар І.Б., скерував до суду заяву про збільшення позовних вимог. Зокрема, просить збільшити розмір позовних вимог у частині стягнення додаткових витрат на дитину. Посилається на те, що у зв?язку з розвитком математичних здібностей сина сторін [PERSON] , [INFO] , він вступив на навчання до «Комп?ютерної академії ІТ-СТЕП Чернівці», вартість навчання за один рік становить 27 000 грн. Вказує на те, що додаткові витрати на сина, які мають систематичний характер, включають щомісячну плату за відвідування секції карате Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» у сумі 1700 грн., тому відповідач повинен сплачувати додаткові витрати у розмірі цих витрат в сумі 850 грн. на місяць. Вважає, що відповідач повинен нести половину цих додаткових витрат (за навчання) у розмірі 13 500 грн. на рік, або в перерахунку на щомісячні внески 13500 : 12 = 1125 грн. на місяць. Тоді загальна сума додаткових витрат на сина, які мають систематичний характер, становить 1975 грн. на місяць (в тому числі: 850 грн. - за відвідування секції карате спортивного клубу «Лідер» і 1125 грн. - за навчання в «Комп?ютерній академії ІТ-СТЕП Чернівці»). Термін стягнення цих додаткових витрат відповідно до зазначеного у довідці N?1271 від 17.11.2025р. періоду навчання - до 17 листопада 2030 року. Просить викласти позовну вимогу N?2 у новій редакції: «2. Стягнути з [PERSON] на мою, [PERSON] , користь додаткові витрати на утримання сина [PERSON] , [INFO] , одноразово у сумі 33 200 (тридцять три тисячі двісті) гривень та у формі щомісячних платежів у сумі 1 975 (одна тисяча дев?ятсот сімдесят П?ять) гривень на місяць, починаючи з моменту звернення до суду і на строк до 17.11.2030 р.». Позовну вимогу N?1 про стягнення аліментів залишив без змін. Позивач [PERSON] , та в її інтересах адвокат Байцар І.Б., у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки просив розгляд справи проводити без участі сторони позивача, у поданій попередньо заяві зазначив, що позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримують повністю та просять ї задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином; відомостей про поважність причин неявки до суду не надав. Згідно ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Згідно ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до положень ч. 1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Отже, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, та заслухавши пояснення сторін, суд зважає на наступне. Досліджені судом докази та застосовані норми права. Судом належними та допустимими доказами по справі встановлено, що в період з червня 2012 року по березень 2025 року позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28.02.2025р. у справі N?727/14239/24 (а.с.11). У цьому шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 05.06.2015 року (а.с.9). Після розірвання шлюбу син [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується Відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб N?747812 від 15.10.2025р. (а.с.10). Згідно довідки Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» від 17.09.2025р. N?344, син сторін [PERSON] [INFO] є успішним спортсменом даного спортивного клубу, переможцем та призером обласних та всеукраїнських змагань. Розмір щомісячної плати за відвідування секції карате складає 1700 грн., яку повністю оплачує мати [PERSON] (а.с.12). Відповідно до довідки Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» від 17.08.2025р. N?345, [PERSON] [INFO] в період з 03 по 11 липня приймав участь у щорічних Всеукраїнських оздоровчо-тренувальних зборах в ТГРК «Сонячна долина» в с.Бояни Чернівецької області, вартість зборів складає 14 000 грн. (а.с.13). Позивачка оплатила сину [PERSON] відпочинково-оздоровчий тур в Туреччині (м.Аланья) у період з 09.10.2025 р. по 19.10.2025 р., факт оплати у загальній сумі 49000 грн. підтверджується листом бронювання ФОП [PERSON] (а.с.14). [PERSON] , [INFO] , вступив на навчання до «Комп?ютерної академії ІТ-СТЕП Чернівці», що підтверджується довідкою N?1271 від 17.11.2025 р. (а.с.25). Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 Сімейного кодексу України). Суд, при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів на дитину, суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою особою. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав жодних заперечень на позовну заяву. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. У сукупності наведеного, беручи до уваги часткове визнання відповідачем позовних вимог, із урахуванням норм ст.ст.181-183 Сімейного кодексу України, судом визнається необхідним та достатнім присудити стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Що стосується додаткових витрат на дитину. Так, відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов?язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тому поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначено законом. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв?язку із розвитком певних її здібностей, зокрема, як у даному випадку - зайняття спортом, потребує витрат на оздоровлення, як в нашому випадку - відпочинково-оздоровчий тур. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до даної норми обов?язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред?являвся. У такому випадку такий із батьків зобов?язаний нести додаткові витрати на дитину. Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен з батьків зобов?язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров?я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров?я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування. Так, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи,згідно довідки Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» від 17.09.2025р. N?344, син сторін [PERSON] [INFO] є успішним спортсменом даного спортивного клубу, переможцем та призером обласних та всеукраїнських змагань. Розмір щомісячної плати за відвідування секції карате складає 1700 грн., яку повністю оплачує мати [PERSON] . Відповідно до довідки Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» від 17.08.2025р. N?345, [PERSON] [INFO] в період з 03 по 11 липня приймав участь у щорічних Всеукраїнських оздоровчо-тренувальних зборах в ТГРК «Сонячна долина» в с.Бояни Чернівецької області, вартість зборів складає 14 000 грн.Позивачка також оплатила сину [PERSON] відпочинково-оздоровчий тур в Туреччині (м.Аланья) у період з 09.10.2025 р. по 19.10.2025 р., факт оплати у загальній сумі 49000 грн. підтверджується листом бронювання ФОП [PERSON] . Окрім цього, [PERSON] , [INFO] , вступив на навчання до «Комп?ютерної академії ІТ-СТЕП Чернівці», що підтверджується довідкою N?1271 від 17.11.2025 р. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач як батько не приймав участь у фінансуванні вказаних додаткових витрат. Як вказано вище, вже понесені позивачкою додаткові витрати на дитину включають: плата за відвідування Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» за вересень-жовтень 2025 року у сумі 3400 грн., (1700 грн. х 2 міс.) грн., оплата участі у Всеукраїнських оздоровчо-тренувальних зборах у сумі 14000 грн. та оплата відпочинково-оздоровчого туру в сумі 49000 грн. Тоді відповідач повинен відшкодувати позивачці половину вказаних витрат у сумі: (3400+14000+49000):2 = 33 200 грн., які відповідно підлягають стягненню з відповідача. Також, позивачем заявлено про стягнення додаткових витрат, які мають систематичний характер, включають щомісячну плату за відвідування секції карате Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» у сумі 1700 грн., а також 1125 грн. на місяць, у зв?язку із вступом дитини на навчання в «Комп?ютерну акалемію ІТ.СТЕП Чернівці», вартістю 27000 грн. на рік (ідповідач повинен нести половину цих додаткових витрат у розмірі 27 000 : 2 = 13 500 грн. на рік, або в перерахунку на щомісячні внески 13 500 : 12 = 1125 грн. на місяць. Таким чином, загальна сума додаткових витрат на сина, які мають систематичний характер, становить 1975 грн. на місяць (в тому числі: 850 грн. - за відвідування секції карате спортивного клубу «Лідер» і 1125 грн. - за навчання в «Комп?ютерній академії ІТ-СТЕП Чернівці»). Термін стягнення цих додаткових витрат відповідно до зазначеного у довідці N?1271 від 17.11.2025р. періоду навчання - до 17 листопада 2030 року. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді шомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Так, Верховний Суд у справі N? 520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обгрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судових витрат при поданні позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved