Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторонам, а також [PERSON] та [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 18 серпня 1993 року належить в рівних частках квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер син позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на належну йому 1/5 частку зазначеної вище квартири. Спадкодавець [PERSON] за час життя заповідального розпорядження не зробив. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на належну їй 1/5 частку вищевказаної квартири. Спадкодавець [PERSON] за час життя заповідального розпорядження також не зробила, однак позивач прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] та [PERSON] у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. При зверненні позивача до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що й стало підставою для звернення до суду. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з`явилась, від її представника адвоката Вальченко В.В. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, направили до суду заяви про визнання позову, в яких також просили розглянути справу за їх відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено судом, квартира яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить в рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 18 серпня 1993 року. [INFO] помер син позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 09 жовтня 2018 року, видане Ренійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 395). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності 1/5 частку вищезазначеної квартири. За життя, [PERSON] на випадок своєї смерті особистого розпорядження не залишив, тому спадкування здійснюється за законом. Позивач [PERSON] (мати спадкодавця) та відповідач [PERSON] (батько спадкодавця), входять до кола першої черги спадкоємців за законом на спадкове майно, яке відкрилось після смерті [PERSON] . З інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82880135 від 14 жовтня 2025 року, вбачається про відсутність інформації про спадкодавця [PERSON] , дата смерті [INFO] . Так, судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину після спадкодавця [PERSON] не видавалось, спадкова справа не заводилась, заяви про прийняття спадщини або відмову від неї, відсутні. Разом із тим, згідно довідки виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1013 від 14 серпня 2025 року та будинкової книги встановлено, що на день смерті [PERSON] разом із ним за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані та мешкали: [PERSON] (мати), [PERSON] (батько), [PERSON] (рідна сестра) та [PERSON] (бабуся). [INFO] померла мати позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14 лютого 2022 року, видане Ренійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 74). Частиною 1 ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на належну їй 1/5 частку квартири яка розташованої за адресою: [ADDRESS] . Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України). За життя, [PERSON] на випадок своєї смерті особистого розпорядження не залишила, тому спадкування здійснюється за законом. Позивач (донька спадкодавця) входить до кола першої черги спадкоємців за законом на спадкове майно, яке відкрилось після смерті [PERSON] . Відповідачі входять до кола четвертої черги спадкоємців за законом, оскільки проживали більше п`яти років однією сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті, що підтверджується будинковою книгою. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82880070 від 14 жовтня 2025 року, вбачається про відсутність інформації про спадкодавця [PERSON] , дата смерті [INFO] . Так, судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину після спадкодавця [PERSON] не видавалось, спадкова справа не заводилась, заяви про прийняття спадщини або відмову від неї, відсутні. Згідно довідки виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1012 від 14 серпня 2025 року встановлено, що на день смерті [PERSON] разом із нею за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані та мешкали: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Отже, позивач прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] та [PERSON] у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідачі ніяких дій з прийняття спадщини не вчинили, не заперечують проти прийняття спадщини позивачем, про що свідчать їх заяви про визнання позовних вимог. Однак, при зверненні позивача до державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтв про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про що видані відповідні постанови. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом із тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що визначено ч. 5 ст. 1268 ЦК України. На підтвердження своїх позовних вимог, позивач надала суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім`я померлих [PERSON] та [PERSON] , а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не позбавляє спадкоємця оформити своє право на спадщину, що передбачено ч. 3 ст. 1296 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже,\~всі вказані\~обставини знайшли\~своє підтвердження\~у судовому\~засіданні та\~не викликають\~у суду\~жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у своїй заяві позивач просила залишити судові витрати за нею, питання про стягнення судових витрат з відповідачів судом не розглядалось. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved