Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Представник позивача Кеню Д.В. 03.09.2025, діючи в інтересах свого довірителя ТОВ ''Цикл Фінанс" за допомогою підсистеми "Електронний суд" звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача про стягнення зборгованості за кредитним договором. У обгрунтування позову зазначив, що 30.04.2018 між Акціонерним Товариством "ОТП БАНК'' та [PERSON] укладено кредитний договір № 2018747913, у відповідності до умов якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами (на покупку товару). Кредитодавець свої обов`язки відповідно до договору виконав повністю та надав позичальнику кредитні кошти на умовах, визначених у ньому. Водночас, останній взяті на себе обов`язки за договором не виконав та допустив виникнення заборгованості в сумі 29253,98 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 19500,00 грн, за процентами - 9753,98 грн. 18.08.2021 між АТ ''ОТП БАНК'' та ТОВ "Цикл Фінанс" укладений Договір факторингу № 18/08/21, відповідно до якого до останнього, зокрема, перейшло право вимоги за кредитним договором № 2018747913 від 30.04.2018. Посилаючись на викладене, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "Цикл Фінанс" вказану заборгованість у повному обсязі, а також судові витрати. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Вірченко О.М. від 04.09.2025 матеріали цивільної справи за вищевказаним позовом передано на розгляд за підсудністю до Хорольського районного суду Полтавської області, оскільки відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ,, що відноситься до територіальної юрисдикції цього суду. Протоколом авторозподілу розподілу судової справи від 30.09.2025 вказану справу передано на розгляд судді Старокожку В.П. Ухвалою судді від 30.09.2025 провадження у справі було відкрито та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У встановлений судом строк відзив на позов до суду не надходив. Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Пунктом 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, слід вважати відповідача [PERSON] належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, оскільки судові документи, що повернулися до суду із відміткою про відсутність адресата (копія ухвали про відкриття провадження), надіслані безпосередньо за місцем його реєстрації - [ADDRESS] . Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 30.04.2018 на підставі анкети-заяви позичальника від 30.04.2018 між Акціонерним Товариством "ОТП БАНК'' та [PERSON] укладено кредитний договір № 2018747913, у відповідності до умов якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами (на покупку товару) /а.с. 19-22/. Відповідно до умов договору, кредит надано на термін 24 місяці, тобто до 30.04.2020, пільгова процентна ставка становить - 0,01% протягом пільгового періоду - 55 днів, після його завершення вона становить 5%, комісія за користування кредитними коштами - від 3000 грн до 6000 грн - 99 грн на 6 місяців. Дані позичальника співпадають із даними, вказаними у копії сторінок паспорта [PERSON] та довідки про РНОКПП останнього /а.с. 23 зворот -24/. Отримання банківської картки № [NUMBER] , імітованої АТ "ОТП Банк" на ім`я [PERSON] підтверджується копією розписки останнього /а.с. 27/. Перерахування кредитних коштів згідно з умовами цього договору в сумі 16508,00 грн підтверджується копією сертифікації до кредитного договору від 30.04.2018 /а.с. 27 зворот/. Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача та розрахунку заборгованості станом на 18.08.2021 становить 29253,98 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 19500,00 грн, за процентами - 9753,98 грн /а.с. 30-43/. 18.08.2021 між АТ ''ОТП БАНК'' та ТОВ "Цикл Фінанс" укладений Договір факторингу № 18/08/21, відповідно до якого до останнього, зокрема, перейшло право вимоги за кредитним договором № 2018747913 від 30.04.2018, що підтверджується копією цього договору та витягу із додатку № 1 від 18.08.2021 /а.с. 44-49/, згідно з яким заборгованість [PERSON] відповідає вищевказаній, тобто додаткові нарахування позивачем не здійснювалися. 23.06.2025 позивачем надіслано на адресу [PERSON] досудову вимогу про погашення вказаної заборгованості /а.с. 29/, доказів її отримання останнім у матеріалах справи немає. У зв`язку із непогашенням вказаної заборгованості позивач прохає стягнути її розмір - 29253,98 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 19500,00 грн, за процентами - 9753,98 грн із відповідача на свою користь повністю. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч.1 ст. 629 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частинами 1, 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Мотивована оцінка аргументів сторін. Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги позивача до [PERSON] Кредний договір № 2018747913 від 30.04.2018, як і договір факторингу від 18.08.2021 є чинними, доказів погашення заборгованості ні позивачу, ні попередньому кредитору відповідачем не надано. Отже, позивач, як новий кредитор, отримав право вимоги до боржника [PERSON] , а доказів визнання недійсним вказаних вище договорів суду не надано. Також у судовому провадженні не заперечено факту правомірності їх укладення. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до нового кредитора. При укладенні цього договору сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Отож, укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він не укладав з первісним кредитором вказаного вище договору кредиту. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк в повному об`ємі не була погашена (доказів погашення заборгованості суду не надано). Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. У порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснила погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим у [PERSON] утворилася заборгованість перед позивачем (як новим кредитором) у розмірі 33354,44 грн. Відповідач не надав суду альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, не спростував проведеного розрахунку, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, згідно з яким, останній з моменту укладення договору факторингу (18.08.2021) подальших нарахувань заборгованості за договором не здійснював. Отже, оцінивши докази в сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а із відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості у розмірі 29253,98 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивач вказує на те, що ним понесено судові витрати в розмірі 2422,40 грн по сплаті судового збору. Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору згідно з платіжною інструкцією № 13958 від 29.08.2025 грн. Щодо стягнення із відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 3000,00 грн суд зазначає таке. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із частинами першою та четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Згідно із пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження судових витрат у вказаному вище розмірі до суду подано: копію Договору про надання правової допомоги № 043453613 від 02.02.2025 з додатковою угодою до нього № 2018747913 від 25.08.2025, укладених між позивачем та адвокатом Кеню Д.В., копію акту про підтвердження факту надання правничої допомоги від 25.08.2025 відповідно до цього договору на загальну суму 3000,00 грн, копію детального опису робіт (наданих послуг), копії ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на юридичну (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт понесення таких витрат, та їх розмір. Клопотання про неспівмірність таких витрат відповідачем не надано, їх розмір не заперечувався. Отже, суд дійшов висновку про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн та стягнення їх із відповідача на користь останнього.

Outcome: approved