Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося в суд із позовом до відповідача\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 12050,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 24.08.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем укладений кредитний договір № 00-9924502 на суму 7200 грн. Відповідач приєднався до умов Кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 42419, що відповідно до вимог законодавства визначається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. На виконання умов Кредитного договору, 24.08.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «ПРОФІТГІД» на платіжну картку № [NUMBER] , що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від ТОВ «ПРОФІТГІД». 17.02.2025 між первісним кредитором та позивачем було укладено договір факторингу № 17022025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача станом на час звернення з позовом становить\~15050,40 грн, яка складається з наступного: 7200 грн - заборгованість по тілу кредиту; 4850,40 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3000 грн - заборгованість за штрафними санкціями. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2422,40 грн, та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7000 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Відзиву на позов від відповідача [PERSON] до суду не надходило. \~ \~ \~ \~У судове\~засідання представник позивача не з`явився, згідно позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника, позов підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоч належним чином повідомлялася про час та дату розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. \~ \~ \~ \~За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст.280\~ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а представник позивача не заперечив проти заочного вирішення справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В силу вимог\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилом ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частини 1,2\~ст. 509 ЦК України\~визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). \~ \~ \~ \~Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію»\~(далі за текстом Закон), згідно зі ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. \~ \~ \~ \~Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). \~ \~ \~ \~Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. \~ \~ \~ \~За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. \~ \~ \~ \~Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст.12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги",\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 24.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 42419 укладено Договір кредитної лінії № 00-9924502, відповідно до п. 1.1. якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі Кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сторони договору погодили, що сума ліміту кредитної лінії складає: 6000 грн. Тип Кредиту кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 19 серпня 2025 року згідно умов пункту 3.5 цього Договору. (п. 1.2, 1.3 договору). Пунктом 1.4 позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на 18 вересня 2024 року та а кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії Кредитної лінії. Стандартна процента ставка складає 0,94 % (нуль цілих 94 сотих) від Суми кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (п.1.5.1.) Денна процентна ставка становить 1%. (п.1.7.1.) Згідно п.1.10. усі істотні умови цього Договору, порядок їх застосування, погоджені сторонами під час укладення цього Договору. Згідно з паспорту кредиту, комісія за надання кредиту становить 1200 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 27504 грн, загальні витрати за кредитом 21504 грн. Реальна річна процентна ставка 2141,72%. Сторони погодили графік платежів - кожних 25 днів, перша дата платежу 18.09.2024. Виконання Первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 6000 грн відповідачеві підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПРОФІТГІД» щодо здійснення переказу грошових коштів та додатком №1 до неї, з якого вбачається, що 24.08.2024 о 19:47:43 на підставі договору № 00-9924502, [PERSON] було перераховано 6000 грн на карту [NUMBER] , номер транзакції 42451-80637-73014. Таким чином первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. 17.02.2025 TOB «Макс кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, у відповідності до умов якого Фактор зобов`язується передати Клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення Прав Вимоги. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників. (п.2.2. Договору факторингу). З акту прийому-передачі реєстру боржників від 17.02.2025 року, який є додатком №2 до договору факторингу слідує, що Клієнт - ТОВ «Макс Кредит» передав, а Фактор - ТзОВ «Юніт капітал» прийняв Реєстр Боржників Клієнта від 17.02.2025. За цим договором ТОВ «Макс Кредит» передав ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги, яке він мав до [PERSON] за договором кредитної лінії № 00-9924502 від 24.08.2024, що підтверджується копією Реєстру боржників до договору факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1\~ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 00-9924502 від 24.08.2024 загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Макс Кредит» станом на 17.02.2025 року - 12050,40 грн. Стаття 525 ЦК України\~визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст.\~526, ч. 1 ст.\~527, ч. 1 ст.\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу\~у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Зі змістом ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Частини 1, 5\~ст. 81 ЦПК України\~визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16 вересня 2020 року при розгляді цивільної справи № 200/5647/18. Згідно виписки по особовому рахунку за Кредитним договором № 00-9924502 від 24.08.2024 наданої ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Юніт Капітал» становить 15050,40 грн, з яких: 7200 грн - заборгованість по тілу кредиту; 4850 грн - заборгованість по відсотках; 3000 грн заборгованість за штрафними санкціями. Таким чином, оскільки відповідач неналежно виконувала свої обов`язки за кредитним договором, в судове засідання не з`явилася та доказів на спростування доводів позивача не надала, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованості за договором № 00-9924502 від 24.08.2024 у розмірі 12050,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18. Позивачем до позовної заяви в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу додано наступні документи: договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 року; Додаткову угоду № 25770867430 до договору №10/09/25-02 від 10.09.2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг, згідно договору №10/09/25-02 від 10.09.2025 року, згідно якого витрати на правничу допомогу становлять 7000 грн. Зваживши ступінь складності справи та надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, час та зусилля, витрачені на надання правової допомоги поза судовим засіданням, враховуючи принцип співмірності, суд вважає, що на користь позивача з відповідача слід стягнути суму витрат на правову допомогу в розмірі 7000 гривень. В силу вимог ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 551, 610, 612, 616, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України та

Outcome: approved