Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

В провадженні Любашівського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 25 листопада 2025 року, Любашівським районним судом Одеської області було ухвалено рішення, яким позовну заяву АТ КБ Приватбанк до [PERSON] задоволено частково. Судом було вирішено питання розподілу судових витрат, а саме стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 6364, 98 грн. В свою чергу, судові витрати, які понесла відповідач розглянуті не були. Однак у відзиві на позовну заяву, відповідач на виконання вимог ч.3 статті 178 ЦПК України повідомила суд, що судові витрати, які позивач понесла, складаються із грошової суми витраченої на проведення судової-економічної експертизи. В резолютивній частині відзиву на позов, відповідач просила вирішити питання компенсації її судових витрат. Разом з цим, до відзиву на позов було долучено письмовий доказ, що підтверджує такі витрати з боку відповідача, а саме акт приймання-передачі виконаних робіт, відповідно до якого, [PERSON] сплатила 32 000,00 грн( тридцять дві тисячі гривень, нуль копійок) за проведення судової-економічної експертизи, висновок якої було надано до суду, як доказ, разом з відзивом. Представник позивача просив суд відмовити у задоволенні вимог про покладення на Банк витрат відповідача на проведення експертизи, з урахуванням наступного: За висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2023 року у справі №712/4126/22 відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ (п. 148). Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення пені, суд врахував списання Банком суми пені за наслідком підписання сторонами додаткової угоди та не заявлення Банком вимог про стягнення штрафу. При цьому суд зазначив, що висновок експерта не спростовує розрахунок позивача в частині заборгованості по тілу кредиту та відсотках, а лише констатує невідповідність чинному законодавству в частині відповідності нарахування відсотків та пені. Тобто фактично наданий відповідачем експертний висновок не вплинув на результат розгляду справи, оскільки не був врахований судом під час прийняття рішення. У своєму висновку експерт надав правову оцінку правомірності нарахування суми пені, натомість в силу положень ст. 102 ЦПК України предметом висновку не можуть бути питання права. 3. Матеріали справи не містять доказів понесення відповідачем витрат на проведення експертизи. Наданий відповідачем акт приймання-передачі виконаних робіт не може бути доказом понесення витрат, оскільки підтверджує лише виконання експертом замовлення, а також те, що такий акт є підставою для оплати виконаних робіт на суму 32 000 грн. За текстом висновку експерта останній повідомляє, що обізнаний, що висновок буде використаний у цивільній справі 507/4568/23, що свідчить, що такий висновок був замовлений відповідачем для подання в рамках іншої справи, відповідно вимоги про відшкодування витрат на проведення експертизи могли були заявлені відповідачем при розгляді іншої справи. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1 та 2 статті 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Суд дослідивши матеріали справи, заяву про розподіл судових витрат, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на залучення експерта не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Дійсно, представник відповідача разом із відзивом на позовну заяву долучено до матеріалів справи висновок експерта від 11 листопада 2023 року. З вказаного висновку видно, що він був виконаний для використання при розгляді цивільної справи 507/4568/23, тобто у іншому провадженні. Суд вказаний висновок не поклав в основу рішення як доказ безпідставності позовних вимог. Крім того, на обгрунтування витрат на залучення експерта представником відповідача надано акт прйимання-передачі виконаних робіт від 11.11.2023 року, з якого видно, що вартість робіт по виконаннюю висновка експерта становить 32000 грн. і вказаний акт є підставою для оплати замовником послуг. Будь-яких доказів сплати коштів експерту відповідачем не надано. Приймаючи до уваги викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника відповідача [PERSON] - адвоката Аббасалієва РУстама Разімовича про ухвалення додаткового рішення в частині розподіл судових витрат, а саме стягнення витрат на проведення експертизи в сумі 32000 грн. у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: dismissed