Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Зазначає, що 22.12.2018\~року відповідачка\~підписала заяву\~№2001204385501 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «ПУМБ» та паспорт споживчого кредиту, на підставі чого їй було видано кредитну\~картку з\~лімітом 5000,00\~грн.,\~на строк 12 місяців,\~підтвердивши свою\~згоду на\~погодження з\~Умовами та\~Правилами надання банківських послуг\~і Тарифами,\~які діяли\~станом на\~момент підписання заяви, зокрема, розміром стандартної\~процентної ставки\~47,88\~%\~річних,\~реальної річної\~процентної ставки 47,88\~%, орієнтовною загальною\~вартістю кредиту\~у розмірі 12577,58 грн., що підтверджується особистим підписом відповідачки, і що, відповідно, саме і складає Договір про надання банківських послуг між відповідачкою та банківською установою. Згідно довідки, 22.12.2018 відповідачці було встановлено кредитний ліміт у розмірі 5000,00 грн., який останній раз було збільшено 16.03.2022 до 24791,89 грн. 22.12.2018 на підставі кредитного договору № 2001204385501 відповідачці видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 5000 грн., що свідчить про виконання зобов`язань з боку позивача АТ «ПУМБ». У порушення норм закону та умов договорів відповідачка зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконала. У зв`язку з вище вказаним, згідно з наданим банком розрахунком та випискою за кредитним договором у відповідачки станом на 04.06.2025 року виникла заборгованість у розмірі 41395.62 грн, яка складається з: 24791,89 грн- заборгованість за кредитом, 16603,73 грн. - заборгованість за процентами, яку позивач просить стягнути з відповідачки, поклавши також на останню стягнення судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив про розгляд справи за відсутності представника банку. Відповідачка у\~судове засідання\~не з`явилась,\~від її\~представника \~адвоката Здєльника\~С.І.\~надійшла заява\~про розгляд\~справи за\~його відсутності\~та відсутності\~відповідачки,\~також надійшов\~відзив на\~позовну заяву,\~в якій\~він просить постановити ухвалу\~про залишення\~позову без\~розгляду,\~як таку,\~що подана\~особою,\~яка не\~має повноважень\~на ведення\~справи;\~не брати\~до уваги\~докази,\~які не\~надані стороні\~(відповідачу)\~-\~довіреність від\~14.08.2024\~та витяг\~з ЄРДР\~від 21.12.2021,\~а також\~докази,\~виготовлені неповноважною\~особою -\~Є.О.Донцовою,\~у тому\~числі довідку\~про збільшення\~кредитного ліміту\~по кредитному\~договору [PERSON] ,\~без дати\~та реєстраційного\~номеру,\~розрахунок заборгованості\~ [PERSON] \~перед АТ\~«Перший Український\~міжнародний банк»\~станом на\~04.06.2025\~(включно),\~без дати\~та реєстраційного\~номеру,\~виписку з\~рахунку [PERSON] ;\~застосувати наслідки\~спливу строків\~позовної давності,\~про застосування\~якої заявлено\~стороною у\~спорі,\~згідно із\~частиною четвертою\~статті 267\~ЦК України.\~Також подано\~заяву про\~застосування строку\~позовної давності,\~в якій\~представник відповідачки\~просить відмовити у задоволенні позовної заяви згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України. У відзиві та заяві зазначено, що до позову надана довіреність (у порядку передоручення) від 14.08.2024, якою [PERSON] на підставі витягу з ЄРДР від 21.12.2021 уповноважує Супрун Є.В. представляти інтереси Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» в судах України. Наданий витяг з ЄРДР від 21.12.2021, в якому вказані відомості про керівника юридичної особи, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: Черненко Сергій Павлович (обмеження згідно статуту) керівник. Ні довіреність від 14.08.2024, ні витяг з ЄРДР від 21.12.2021 не надані відповідачу. Також до позову надана довіреність (Клас «Ю») від 23.07.2024 на представництво [PERSON] інтересів позивача, видана заступником Голови правління фінансового директора Школяренко К.О. Згідно долученої до матеріалів виписки з Реєстру юридичних осіб, підприємців, сформованої 06.10.2023 за №37273864806 представнику юридичної особи Школяренко К.О. надані повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо, з обмеженням встановленими п.8.12. Статуту. При цьому у наданій до позову скан-копії Статуту відсутні 5-30 сторінки, в тому числі ті, на яких зазначено про обмеження представників юридичної особи, встановлені п.8.12. Статуту. Тобто з наданих до позову документів не вбачаються повноваження [PERSON] та Школяренко К.О., чи були вони уповноважені видавати довіреність на представництво (самопредставництво) інтересів у суді юрисконсульту відділу судового супроводження [PERSON] . З урахуванням вищевикладеного представником позивача не доведено наявність підстав для самопредставництво інтересів Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» в суді. Також до суду надані довідка про збільшення кредитного ліміту по кредитному договору [PERSON] , без дати та реєстраційного номеру, розрахунок заборгованості [PERSON] перед АТ «Перший Український міжнародний банк» станом на 04.06.2025 (включно), без дати та реєстраційного номеру, виписка з рахунку [PERSON] складені представником АТ «Перший Український міжнародний банк» Є.О.Донцовою. При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які підтверджують повноваження Є.О.Донцової складати довідки про збільшення кредитного ліміту, розрахунки заборгованості, у тому числі відсутні посилання на її посадову інструкцію, умови договору (контракту), положення Статуту, тощо. Таким чином, складені Донцовою Є.О. вказані документи не відповідають критеріям належності та допустимості, і не можуть бути враховані судом. Крім того, умовами кредитного договору передбачена ануїтетна форма повернення кредиту, яка зобов`язує позичальника здійснювати щомісячні платежі рівними частинами основної суми кредиту, а також процентів за користування кредитом, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Саме з настання кожної окремої дати у позивача виникає право на звернення до суду, з вимогою про стягнення заборгованості - процентів та суми кредиту, в межах строку позовної давності. Тобто зобов`язання позичальника зі сплати рівними частинами основної суми кредиту розпочинається з отримання ним 26.12.2018 першої частини кредиту, в сумі 4973,15 грн., та у зв`язку з його неповерненням до 28.02.2019 року вважається простроченим, у сумі 4473, 08 грн., отже строки позовної давності за зобов`язаннями зі сплати першої частини отриманого кредиту у сумі 4473,08 грн. розпочинаються з 28.02.2019 року, та закінчуються 28.02.2022 року. Враховуючи, що останнє неповернення грошового зобов`язання відбулося 10.03.2022 року через 30 днів після отримання 10.02.2022 відповідачем останньої частини кредиту, строки позовної давності за останнім черговим платежем основної суми кредиту завершилися 10.03.2025 року. Зобов`язання позичальника зі сплати процентів за користування кредитом розпочалися 30.01.2019 року, з вказаної дати вважається простроченим перший платіж, у сумі 222,81 грн., строки позовної давності за першим платежем закінчуються 30.01.2022 року. Оскільки строк кредитування становить 12 місяців, нарахування процентів за використання кредиту мало закінчитися через 12 місяців з дати отримання 10.02.2022 відповідачем останньої частини кредиту, тобто 10.02.2023. Як свідчить наданий розрахунок, позивач проводив нарахування відсотків до 30.05.2023 року, що суперечить абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України. Беручи до уваги, що позов поданий 31.07.2025, сплили строки позовної давності за вимогами про повернення заборгованості з щомісячних платежів основної суми кредиту та процентами за користування кредитом, які утворилися станом на 31.07.2022. При цьому положення п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX, яким строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу були продовжені на строк дії карантину, на що вказує позивач, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки вказана норма припинила свою дію 30.06.2023 - до дати звернення позивача до суду. Також до спірних правовідносин не підлягає застосуванню положення норми п.19 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, в редакції Закону України № 2120-IX від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії», яка припинила свою дію 30.01.2024 року - до дати звернення позивача до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.12.2018\~року відповідачка\~підписала заяву\~№2001204385501 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «ПУМБ» та паспорт споживчого кредиту, на підставі чого їй було видано кредитну\~картку з лімітом 5000,00\~грн.,\~на строк 12 місяців,\~підтвердивши свою\~згоду на\~погодження з\~Умовами та Правилами надання банківських послуг\~і Тарифами,\~які діяли\~станом на\~момент підписання заяви, зокрема, розміром стандартної процентної ставки\~47,88\~%\~річних,\~реальної річної процентної ставки 47,88\~%, орієнтовною загальною\~вартістю кредиту\~у розмірі 12577,58 грн., що підтверджується особистим підписом відповідачки, і що, відповідно, саме і складає Договір про надання банківських послуг між відповідачкою та банківською установою. Відповідно до довідки АТ «ПУМБ» 22.12.2018 відповідачці було встановлено кредитний ліміт у розмірі 5000,00 грн., який останній раз було збільшено 16.03.2022 до 24791,89 грн. АТ «ПУМБ» в повному обсязі виконало взяті на себе зобов`язання за вказаним договором. Відповідачка користувалась кредитними коштами, що підтверджується випискою/особовим рахунком, однак в порушення умов договору свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 04.06.2025 року у розмірі 41395,62 грн., яка складається з: 24791,89 грн. - заборгованість за кредитом, 16603,73 грн. - заборгованість за процентами. Відповідачкою розрахунок заборгованості не спростований, доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. Відповідно до ст. 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525\~ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599\~ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ч. 2 ст.\~615\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 629\~ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилання представника\~відповідачки на\~подання позовної\~заяви особою,\~яка не\~має повноважень\~на ведення\~справи, суд вважає необґрунтованими, оскільки повноваження представника у даній справі підтверджено довіреностями, які наявні в матеріалах справи, тому суд не вбачає підстав для залишення позову без розгляду. Щодо застосування строку позовної давності, заявленого відповідачкою, суд зазначає наступне. За\~статтею 256 ЦК України\~позовна давність\~-\~це строк,\~у межах\~якого особа\~може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Згідно частини першої\~статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно зі\~статтею 263 ЦК України\~перебіг позовної давності зупиняється: 1) якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила); 2) у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом; 3) у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини; 4) якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан. У разі виникнення обставин, встановлених частиною першою цієї статті, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (стаття 264 ЦК України). Згідно пунктів 12, 19 Прикінцевих та\~перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,\~258, 362,\~559, 681, 728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим\~Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Зважаючи на те, що під час дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та у період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який триває до цього часу, перебіг строку позовної давності було зупинено, позов подано в межах строку позовної давності. Враховуючи викладене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при подачі позову.

Outcome: approved