Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

04 липня 2025 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] в селі Недогарки, Кременчуцького району, Полтавської області народилася заявниця [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер батько заявниці [PERSON] . Спадщину після його смерті прийняла її мати (дружина померлого) [PERSON] . [INFO] померла мати заявниці [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі частину будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. [PERSON] за життя склала заповіт, яким року все належне їй майно заповіла своїм донькам, а саме: [PERSON] , [INFO] , та заявниці [PERSON] , [INFO] . Сестра заявниці [PERSON] протягом 6 місяців із заявою про прийняття спадщини не зверталася і не бажає отримувати спадщину після смерті матері. Інших спадкоємців у померлої не має, а спадкова справа заведена за заявою [PERSON] . З метою оформлення спадкових прав, після смерті матері, 25 червня 2025 року заявник звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошиної Н.А. із заявою про прийняття спадщини. Однак постановою № 290/02-31 від 25 червня 2025 року отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропущення нею шестимісячного строку для прийняття спадщини. Заявник стверджує, що на час смерті її матері постійно з нею проживала, але без реєстрації і протягом шестимісячного строку на прийняття спадщини не заявляла про відмову від неї. Оскільки мама заявниці дуже хворіла і проживала сама, вона була змушена переїхати до неї жити. І з 2019 року вона постійно проживала з мамою в батьківському будинку за адресою: [ADDRESS] . Також вказує, що факт постійного проживання із спадкодавцем підтверджується актом про проживання від 26.06.2025 року. [PERSON] вказує, що оскільки вона здійснювала догляд за своєю матір`ю [PERSON] , їй в період 2023-2024 роки було призначено виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08 липня 2025 року відкрито провадження у справі № 536/1600/25 та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2025 року у справі № 536/1600/25 витребувано докази. Зобов`язано приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошину Н.А. надати до Кременчуцького районного суду Полтавської області належним чином засвідчену копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] . 20 листопада 2025 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла копія спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] . Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги заяви з наведених у ній підстав, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення по справі покладається на розсуд суду. Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошина Н.А. у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення вимог не заперечує. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду показання, що вона знає [PERSON] , як сусідку. В 2019 році [PERSON] захворіла і [PERSON] переїхала до будинку матері за адресою: [ADDRESS] . Стверджувала, що на час смерті [PERSON] вони постійно проживали разом з донькою [PERSON] . Вислухавши заявницю та заінтересовану особу, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви виходячи з наступного. Кожна особа, як слідує зі змісту статті 4 Цивільного процесуального кодексу України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями частини 7 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Судом установлено, що [INFO] в селі Недогарки, Кременчуцького району, Полтавської області народилася заявниця [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 19 грудня 1966 року, запис № 34. [INFO] помер батько заявниці [PERSON] . Спадщину після його смерті прийняла її мати (дружина померлого) [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14 вересня 2009 року. [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12 грудня 2024 року Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради, актовий запис № 158. Окрім того, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі частину будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 214906, виданого 11 квітня 2011 року та копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14 вересня 2009 року. Згідно заповіту [PERSON] все належне їй майно заповіла своїм донькам, а саме: [PERSON] , [INFO] , та заявниці [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією заповіту посвідченого секретарем виконкому Недогарської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області Сухорук Л.М. 26 жовтня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 89. З метою оформлення спадкових справ [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошиної Н.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] , однак постановою приватного нотаріуса від 25 червня 2025 року отримала відмову у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини, відсутністю документів, які підтверджують останнє місце проживання спадкодавця [PERSON] на день її смерті та відсутністю документів, які підтверджують, що місце проживання спадкоємця [PERSON] на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України (далі ? ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом положень статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно із частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2З Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17. Згідно роз`яснень, що містяться у пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до пункту 23 цієї ж постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Актом про проживання від 26 червня 2025 року, який підписано громадянами [PERSON] та [PERSON] підтверджено факт, що [PERSON] , [INFO] , з 2019 року і по теперішній час проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] та на день смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала з нею за цією ж адресою. Окрім того, у матеріалах справи наявна довідка видана виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в тім, що гр. [PERSON] , [INFO] , отримувала з 01 квітня 2023 року по 10 грудня 2024 року компенсацію як фізична особа, що надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі гр. [PERSON] , [INFO] , жительці [ADDRESS] , яка померла [INFO] , актовий запис № 158 від 12 грудня 2024 року, видане Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради, кременчуцького району, Полтавської області. Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним, що заявник [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] з 2019 року за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, а саме для підтвердження факту прийняття ним спадщини. Заінтересованими особами не подано заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право). З огляду на викладене, суд вважає, що заява про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved