Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

У вересні 2025 року директор ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості та судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказала, що 26.07.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір № 667412, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 35\~000 грн. на строк 365 днів. Разом з цим, 16.02.2022 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] укладено Договір № 555167698806, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 1\~400 грн. на строк 10 днів. Кредитодавці належним чином виконали свої зобов`язання за договорами, надавши [PERSON] кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договорів. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати надані їй кредити в строки, передбачені договором. Таким чином, 18.12.2023 року було укладено договір № 18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 555167698806. Окрім того, 31.01.2025 року було укладено договір № 31012025, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 667412. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами, що є підставою для звернення до суду зі вказаним позовом. Ухвалою судді від 07.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, однак представник в позовній заяві просив слухати справу без участі представника позивача по наявних у справі документах. Позов підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду поштовим відправленням про день та час розгляду справи. Про причину неявки суд не повідомила, заяв, клопотань та відзиву до суду не направила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 26.07.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] на підставі Заяви-Анкети останньої було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 667412. Вказаний Договір [PERSON] підписала одноразовим ідентифікатором Н348. Відповідно до п. 1.3-1.8 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 35 000 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 26.07.2022 року (включно). Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 269,84% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 60\~243,30 грн. Крім того, 26.07.2021 року [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту у якому містяться основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Згідно п.2.1 кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 28\~000 грн. за реквізитами платіжної картки [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої зазначені Споживачем в Особистому кабінеті, або надані Товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв`язку; у розмірі 7\~000 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом. Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 05.02.2025 року [PERSON] 26.07.2021 року було перераховано кошти у розмірі 28 000 грн. на картку [NUMBER] . 31.01.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір надання послуг з факторингу № 31012025, відповідно до вимог якого, з урахування витягу з реєстру боржників до вказаного договору, ТОВ «Слон Кредит» було відступлено, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 667412 на загальну суму заборгованості 24\~141, 25 грн., з яких: 21\~176,17 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2\~965,08 грн. заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги. 16.02.2022 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 555167698806. Як убачається з Розділу 3 вказаного договору, укладенням цього Договору Сторони домовилися про відкриття Позичальнику кредитної лінії, у межах якої Кредитодавець надає Позичальнику кредит з лімітом у розмірі не більше 1\~400 грн., п Позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 3.6 заявлений строк кредитування складає 10 календарних днів з 16.02.2022 року по 25.02.2022 року. Сторони погодили, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму кредиту, якою фактично користується позичальник, таке нарахування здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту у наступних розмірах: стандартна процентна ставка 990,00% річних (2,71% на день), знижена процентна ставка 643,50% річних (1,76% на день). Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02.02.2024 року [PERSON] 16.02.2022 року було перераховано кошти у розмірі 1 400 грн. на картку [NUMBER] . 18.12.2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 555167698806 від 16.02.2022 року на суму 2\~918,80 грн., з яких: 1\~400 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1\~518,80 грн. заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги. В порушення умов кредитних договорів [PERSON] свої зобов`язання не виконала, у зв`язку із чим, за кредитними договорами у відповідача наявна заборгованість в загальній сумі 27\~060,05 грн. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. За змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526,527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно з ч. 1ст. 81ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», правонаступником яких є ТОВ «Факторинг Партнерс», свої зобов`язання за кредитними договорами виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов кредитного договору та умов, які визначені в договорі, з якими він погодився, що підтвердив електронним підписом. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за кредитними договорами, яка становить 27\~060,05 грн. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданого йому ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого ТОВ «Факторинг Партнерс» розрахунку заборгованості. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач істотно порушила умови кредитних договорів, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не виплатила кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Факторинг Партнерс» є обґрунтованою, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 27\~060,05 грн. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо судового збору суд зазначає таке. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Як вбачається із матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 2422,40 грн., що підтверджується Платіжною інструкцією № 0558870031 від 26.09.2025 року. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2422,40 грн. Що стосується витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме: витрат на правову допомогу суд зазначає таке. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. В постанові Великої Палати Верховного Суду від у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19(провадження №61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України, а також співмірність витрат на оплату послуг адвоката із тривалістю і складністю справи та виконаною адвокатом роботою, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, предметом позовних вимог та значенням справи для сторін, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на правничу допомогу, в розмірі 3000 грн., що відповідатиме пропорційності, критерію реальності, виваженості, справедливості та розумності їхнього розміру.

Outcome: approved