Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у суд з позовом до Акціонерного товариства "Страхова компанія "БС Іншуранс", про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 12 листопада 2024 року між Акціонерним товариством «Страхова компанія «ББС Іншуранс» та [PERSON] укладено електронний договір комплексного страхування витрат, пов`язаних із наданням допомоги особам, які потрапили у скрутне становище під час здійснення подорожі №012ЕП-1000400, згідно якого [PERSON] є застрахованою особою. Згідно умов даного договору, об`єктом страхування за страховим продуктом «Страхування витрат, пов`язаних із наданням допомоги (асистанс) особам, які потрапили у скрутне становище під час здійснення подорожі» є життя здоров`я, працездатність застрахованої особи та можливі збитки і витрати, пов`язані з наданням допомоги під час подорожі на території України або за кордоном. За страховим продуктом «Страхування від нещасних випадку» страховим ризиками є життя, здоров`я, працездатність застрахованої особи під час подорожі на території України або за кордоном. Умови страхування - програма А1, страхова сума 30 000 євро, франшиза - 0, страхова премія - 3055 грн. Строк дії договору - 00:00 год. 22.11.2024 року до 24:00 год. 09.01.2025 року. 30 листопада 2024 року, перебуваючи у туристичній поїздці в м. Убуд на острові Балі (Індонезія), [PERSON] послизнулася на керамічній плитці і впала на праву руку. В подальшому [PERSON] була доставлена в місцеву державну лікарню, де при першому поверхневому візуальному огляді лікарем в приймальному відділені попередньо встановлено перелам кістки зі зміщення. Для більш точного діагнозу необхідно було провести відповідне фахове обстеження за допомогою рентгенівського апарату та було запропоновано прийняти необхідні міри для надання невідкладної допомоги, виходячи із результатів цих обстежень. Племінник позивачки відразу повідомив про страховий випадок АТ «СК «ББС Іншуранс», в якій позивач з її чоловіком придбали страховий поліс і представник страхової запропонувала зачекати рекомендації з її сторони. Оцінивши її стан, персонал лікарні запропонував зробити місцеву анестезію, надавши при цьому і іншу першу медичну допомогу. В подальшому [PERSON] зробили перший рентгенівський знімок. Обстеження показало перелом променевої кістки зі суттєвим зміщенням. Зі слів лікаря, в цьому випадку в межах невідкладної допомоги необхідно було відновити правильне положення кістки з надійною фіксацією останньої. В іншому випадку при необережних або випадкових рухах руки існувала небезпека додаткового травмування не тільки м`яких тканин але і нерва, що проходить поряд, що в свою чергу могло призвести до втрати рухомості пальців і як результат - можлива інвалідність. відтак вони відмовились через значну ціну. Лікар-травматолог місцевої лікарні разом з їхнім старшим менеджером, оглянувши руку позивача, результати її обстеження, повідомили, що фіксація кістки без оперативного втручання неможлива. Оперативне втручання без загального наркозу, враховуючи положення кістки, набряк, загальний стан позивачки, її вік - неможливе. Без фіксації пластиною - результат не прогнозований. Відповідачем було зроблено запит в лікарню щодо необхідності оперативного втручання і також отримала відповідь, що у випадку оперативного втручання без фіксації кістки пластиною необхідне повторне звернення до лікаря через 7-10 днів. Проведення додаткового обстеження, рентген, операція, а результат - можлива інвалідність. Врахувавши те, що племінник позивачки постійно проживає в Індонезії і має поліс соціального страхування, керівництво погодило виставити рахунок на медичні послуги для неї як для місцевого жителя. Враховуючи ситуацію, племінник та чоловік позивачки погодились на оперативне втручання. Відповідно до медичного висновку лікаря від 01 грудня 2024 року, виданої лікарнею «Ari Canti Госпіталь» (Гіаньяр Балі Індонезія) позивачці було проведено внутрішню фіксацію титановим імплантом під загальною анастезією. Хірургічну операцію позивачу було зроблено екстрено за лікарськими наказами, оскільки її не проведення несло загрозу для здоров`я [PERSON] . Всі витрати на лікування в той період позивач сплатила самостійно, за весь період позивачем були сплачені кошти у розмірі 209 312,74 грн., та підтверджується відповідним квитанціями та виписками з банківського рахунку. Відповідач було сплачено лише 5498,61 грн. 02 січня 2025 року позивач звернулася до АТ «СК «ББС Іншуранс» із заявою про здійснення страхової виплати за Договором, проте листом від 05 березня 2025 року №685-11 позивачу було відмовлено у відшкодуванні понесених нею витрат. Підставою відмови стало те, що відповідно до п.п.11.1.19 п.11.1 Загальних умов страхового продукту «страхування витрат, пов`язаних із наданням допомоги (асистанс) особам, які потрапили у скрутне становище під час здійснення подорожі» винятками із страхових випадків є, зокрема, «всі види пластичних, реконструктивних та косметичних операцій і процедур, всі види протезування, ендопротезування, імплантації та трансплантації органів та тканин, їх пошук та доставка, а також оплату донорів та тканин, забезпечення препаратами крові, антигенами, антитілами, сироватками, діагностика та лікування целюліту, ожиріння, метаболічного синдрому, а відтак витрати, пов`язані з реконструктивним оперативним втручанням, на думку відповідача. підпадали під перелік виключень та не підлягали відшкодуванню. Позивач вважає відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування незаконною та необґрунтованою, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування та моральну шкоду в розмірі 253 814 грн. 14.08.2025 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечила, посилаючись на те, що згідно п.11.1. 19 Загальних умов винятками із страхових випадків є : всі види пластичних, реконструктивних та косметичних операцій і процедур, всі види протезування, ендопротезування, імплантації та трансплантації органів та тканин, їх пошук та доставка, а також оплату донорів та тканин, забезпечення препаратами крові, антигенами, антитілами, сироватками. Діагностика та лікування целюліту, ожиріння, метаболічного синдрому. Оперативне втручання, що мало місце, носить характер реконструктивного з використанням медичного імпланта, що чітко підпадає під виключення, передбачені п. 11.1.19 Загальної оферти. Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди відповідач зазначив, що сам факт невиконання або неналежного виконання господарського чи цивільно-правового зобов`язання не є автоматичною підставою для компенсації моральної шкоди (правова позиція Верховного Суду у постановах від 03.03.2021 у справі № 761/41023/18, від 20.05.2020 у справі № 554/6777/17).Крім того, позивачем не зазначено, в чому полягає моральна шкода, в розумінні п.1, 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України. Крім того, не зазначено з яких міркувань виходив представник позивача визначаючи розмір шкоди. Також, зі сторони позивача не надано доказів на підтвердження завданої моральної шкоди, а, отже, вимога щодо відшкодування моральної шкоди є необгрунтованою. Щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, відповідач вважає їх неспівмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. 19.08.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, у зазначила, що у позивачки були життєві показання для проведення термінової операції (відкрита редукційна внутрішня фіксація), не проведення якої могло мати наслідком інвалідизацію, оперативне втручання було невідкладним та екстреним, а відповідачем не надано доказів про наявність підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.08.2025 року закрито підготовче судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала з викладених в ній підстав, яку просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 12 листопада 2024 року між Акціонерним товариством «Страхова компанія «ББС Іншуранс» та [PERSON] укладено електронний договір комплексного страхування витрат, пов`язаних із наданням допомоги особам, які потрапили у скрутне становище під час здійснення подорожі №012ЕП-1000400, згідно якого [PERSON] є застрахованою особою. Згідно умов даного договору, об`єктом страхування за страховим продуктом «Страхування витрат, пов`язаних із наданням допомоги (асистанс) особам, які потрапили у скрутне становище під час здійснення подорожі» є життя здоров`я, працездатність застрахованої особи та можливі збитки і витрати, пов`язані з наданням допомоги під час подорожі на території України або за кордоном. За страховим продуктом «Страхування від нещасних випадку» страховим ризиками є життя, здоров`я, працездатність застрахованої особи під час подорожі на території України або за кордоном. Умови страхування - програма А1, страхова сума 30 000 євро, франшиза - 0, страхова премія - 3055 грн. Строк дії договору - 00:00 год. 22.11.2024 року до 24:00 год. 09.01.2025 року. 30.11.2024 року позивач [PERSON] отримала травму руки внаслідок падіння, а саме: перелом кістки зі зміщенням та звернулась до АТ СК "ББС Іншуранс" з повідомленням про настання страхового випадку. Відповідно до медичного висновку лікаря від 01 грудня 2024 року, виданої лікарнею «Ari Canti Госпіталь» (Гіаньяр Балі Індонезія) зазначений діагноз S62.80: перелом інших невизначених частин зап`ястя і руки, закритий перелом правового зап`ястя. Як вбачається із медичної документації клініки «Ari Canti Госпіталь», 01.12.2024 року позивачу було проведено відкриту редукційну внутрішню фіксацію титановим імплантом. Витрати на лікування позивачем було сплачено самостійно у розмірі 209 312,74 грн., що підтверджується квитанціями, які наявні в матеріалах справи. 02 січня 2025 року позивач звернулася до АТ «СК «ББС Іншуранс» із заявою про здійснення страхової виплати за Договором, проте листом від 05 березня 2025 року №685-11 позивачу було відмовлено у відшкодуванні понесених нею витрат. Підставою відмови стало те, що відповідно до п.п.11.1.19 п.11.1 Загальних умов страхового продукту «страхування витрат, пов`язаних із наданням допомоги (асистанс) особам, які потрапили у скрутне становище під час здійснення подорожі» винятками із страхових випадків є, зокрема, «всі види пластичних, реконструктивних та косметичних операцій і процедур, всі види протезування, ендопротезування, імплантації та трансплантації органів та тканин, їх пошук та доставка, а також оплату донорів та тканин, забезпечення препаратами крові, антигенами, антитілами, сироватками, діагностика та лікування целюліту, ожиріння, метаболічного синдрому, а відтак витрати, пов`язані з реконструктивним оперативним втручанням, на думку відповідача. підпадали під перелік виключень та не підлягали відшкодуванню. Після розгляду усіх наданих застрахованою особою документів та проведення передбаченої договором страхування перевірки АТ СК "ББС Іншуранс" зазначений вище випадок, заявлений позивачем як страховий, був визнано страховим і їй було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 5 498,61 грн. Відповідно до положень частини першої ст. 979 ЦК України за договором страхування она сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події(страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом Загальних умов страхового продукту «страхування витрат, пов`язаних із наданням допомоги (асистанс) особам, які потрапили у скрутне становище під час здійснення подорожі» за страховим продуктом «Страхування від нещасного випадку» відповідно до цих Загальних умов СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ББС ІНШУРАНС» укладає Договори страхування під час подорожей, зокрема страхування подорожуючих за кордон та по Україні тощо. Відповідно до п.10.8 Договору страхування страховий випадок- подія, передбачена цим Договором, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у Договорі страхування. За змістом п.2.4 Загальних умов Страховими ризиками є потрапляння Застрахованої особи у скрутне становище під час здійснення подорожі у зв`язку із: - захворюванням; - розладом здоров`я внаслідок нещасного випадку. Відповідно до п. 11.1.1.2 в рамках даного страхового продукту під нещасним випадком слід вважати раптову, випадкову, короткочасну подію, незалежну від волі застрахованої особи (страхувальника), що фактично відбулась і внаслідок якої настав розлад здоров`я (травматичне пошкодження). Згідно з п.11.1.1 Загальних умов за страховим продуктом «Страхування від нещасного випадку» страховими ризиками є: травма, ушкодження тіла та/або його частин, отримане застрахованою особою внаслідок нещасного випадку під час здійснення подорожі. Відповідно до п.6.1 Загальних умов в разі настання події, яка може бути визнана страховим випадком, Застрахована особа зобов`язана: - протягом 24 годин, з моменту настання такої події повідомити Спеціалізовану службу Страховика (Асистанс) за телефоном, який зазначений у Договорі, та отримати рекомендації щодо подальший дій. та одержання всієї необхідної інформації з надання медичних та інших послуг. - Якщо Застрахованій особі необхідна невідкладна екстрена медична допомога, а повідомити про це не можливо до початку її отримання, таке повідомлення передається протягом 24 годин з моменту отримання необхідної допомоги Таке повідомлення може бути передане будь-якою особою, що діятиме від імені Застрахованої особи. Неможливість повідомлення Страховика та/або Спеціалізовану службу Страховика (Асистанс) повинна бути підтверджена Застрахованою особою документально - Діяти відповідно до інструкцій відповідального співробітника (спеціаліста) Страховика та/або Спеціалізованої служби Страховика (Асистансу). При зверненні Застрахована особа має надати наступну інформацію: - Назву страхової компанії - Номер договору страхування - ПІБ Застрахованої особи - Строк дії договору страхування - Місцезнаходження, телефон - Докладний опис обставин випадку та характер необхідної допомоги.- Після звернення до Спеціалізованої служби Страховика (Асистансу) виконувати всі її рекомендації щодо подальших дій. - Вживати заходи щодо запобігання та зменшення збитків, завданих внаслідок настання випадку, який має ознаки страхового. - Якщо Страхувальник (Застрахована особа), за узгодженням із Страховиком, сам сплатив вартість наданих медичних послуг чи придбав медикаменти за виписаними довіреним лікарем Страховика або Спеціалізованої служби Страховика (Асистансу) рецептами, Страховик відшкодовує витрачену суму на підставі документів, які підтверджують розмір збитку. - Надати Заяву про страхову виплату та документи, передбачені договором страхування, в термін не більше 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з дня завершення страхового випадку. Згідно з п. 8.4, 8.5, 8.6 Загальних умов страховик приймає рішення про здійснення страхових виплат протягом 15 робочих днів після одержання всіх документів, передбачених договором страхування та на підставі страхового акту здійснює виплати протягом 15 робочих днів з дня прийняття такого рішення. 8.5. За наявності підстав для відмови у здійсненні страхової виплати, Страховик впродовж 15 робочих днів, після одержання всіх документів, передбачених договором страхування, приймає рішення про відмову у виплаті та письмово повідомляє Страхувальника / Застраховану особу із обґрунтуванням причин (підстави) такої відмови. У випадку об`єктивної необхідності проведення додаткових заходів з розслідування обставин страхового випадку Страховик призначає чітко визначений строк для здійснення такого розслідування, але на строк не більше 6 (шести) місяців, після закінчення якого приймає одне з вищезазначених рішень. Про це, Страховик повідомляє Страхувальника/ Застраховану особу в строк 10 (десяти) робочих днів з дати прийняття такого рішення в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Підставами для відмови у страховій виплаті згідно п. 9.9 Загальних умов є наявність обставин, що є винятками із страхових випадків та зазначені в договорі страхування та в п. 11 цих Загальних умов. Згідно п.11.1. 19 Загальних умов винятками із страхових випадків є : всі види пластичних, реконструктивних та косметичних операцій і процедур, всі види протезування, ендопротезування, імплантації та трансплантації органів та тканин, їх пошук та доставка, а також оплату донорів та тканин, забезпечення препаратами крові, антигенами, антитілами, сироватками. Діагностика та лікування целюліту, ожиріння, метаболічного синдрому. Аналогічне положення містить і п. 12.1.19 Договору страхування. Під час операції використано титановий імплант - фіксуючий виріб медичного призначення. Дане оперативне втручання містить елементи протезування кісткової структури (підтримка функцій ушкодженого анатомічного сегменту пластиною). У медичному розумінні під реконструктивною операцією розуміється хірургічне втручання, що спрямоване на відновлення форми та функції органу або частини тіла, яка була втрачена або пошкоджена чи порушена внаслідок травми (як у нашому випадку) або захворювання. Реконструктивна хірургія має безпосередньо медичні показання, тобто усуває наявний анатомічний дефект, спрямовану повне чи часткове відновлення функцій тієї чи іншої органу, частини тіла (наприклад, кінцівки). А сама проблема може бути вродженою чи набутою - з`явиться після травм, участі у бойових діях, перенесених складних хвороб тощо. Реконструктивні операції допомагають усунути не так візуальні дефекти, як функціональність тканин, м`язів, суглобів та інших складових тіла. Найчастіше вони потрібні при: сильних ушкодженнях м`яких тканин (великих ранах та саднах); складних переломах кісток, у тому числі лицьових; термічних та/або хімічних опіках шкіри; складні ушкодження кінцівок, у тому числі стоп або кистей, втрати частини руки або ноги і т.д. Методами реконструктивної хірургії є пересадка шкіри при опіках; реконструктивні операції особи (носа, вушних раковин тощо.); заміна суглобів та ендопротезування; операції з відновлення пензля; різні види клаптевих втручань, у тому числі з використанням суміжних тканин; реконструктивні операції із використанням трансплантатів; мікрохірургічні втручання.https://dievo.clinic/likuvannia/rekonstruktyvna-khirurhiia/ Відкрита редукція та внутрішня фіксація (ORIF) - це хірургічна операція для лікування складних переломів, коли хірург робить розріз (відкрита редукція), щоб вручну зіставити уламки кістки, а потім фіксує їх металевими імплантами (пластинами, гвинтами, стрижнями) всередині тіла (внутрішня фіксація), забезпечуючи стабільність для загоєння. Операція ORIF (відкрита репозиція та внутрішня фіксація титановою пластиною - металоостеосинтез) є стандартом медичної допомоги при лікуванні переломів, що порушують анатомічну цілісність та функціональність кістки. Метою втручання є: анатомічне відновлення; стабілізація фрагментів (внутрішня фіксація); відновлення опорної функції кінцівки, що і відповідає ознакам реконструктивної хірургії. https://tf-g.com.ua/blogs/metaloosteosintez.html. Зокрема, відкрита репозиція та внутрішня фіксація (ORIF) - це стандартна реконструктивна хірургічна методика для відновлення анатомічного вирівнювання та стабілізації перелому згідно міжнародних клінічних даних, наприклад публікацій згідно American Academy of Orthopaedic Surgeons - Clinical Practice Guidelines by AAOS - Treatment of Femoral Shaft Fractures in Adults (2015); Management of Distal Radius Fractures (2020). Процедура передбачає хірургічне переміщення кісткових уламків у правильне положення (відкрита репозиція) та закріплення їх на місці за допомогою пристроїв внутрішньої фіксації, таких як пластини, гвинти або стрижні. Таким чином, проведене оперативне втручання є реконструктивною операцію з використанням імпланта та, відповідно, винятком із страхових випадків відповідно до п.11.1.19 Загальних умов, а відтак у відповідача не виник обов`язок щодо виплати страхового відшкодування. З огляду на викладене, суд надходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми страхового відшкодування. Доводи представника позивача щодо того, що оперативне втручання було проведено за життєвими показниками та було невідкладним та екстреним, проведення оперативного втручання без фіксації кістки було неможливим не беруться судом до уваги з врахуванням наступного. Відповідно до п. 1.6, 1.7 Загальних умов невідкладний стан людини - раптове погіршення фізичного або психічного здоров`я, яке становить пряму невідворотну загрозу життю та здоров`ю людини або оточуючих її людей. Невідкладний стаціонар - надання стаціонарної медичної допомоги застрахованій особі у зв`язку із порушенням загального стану організму цієї особи, що загрожує життю або порушенням функціонування її окремих систем та органів, зокрема й таке, що потребує лікування в умовах відділення інтенсивної терапії та/або оперативного втручання протягом 24 годин. П. 1.15 Загальних умов передбачено, що екстрена (швидка) медична допомога - медично виправдані та обгрунтовані заходи медичної допомоги, які полягають у здійсненні працівниками системи екстреної медичної допомоги, невідкладних організаційних, діагностичних та лікувальних заходів, спрямованих на врятування і збереження життя людини у невідкладному (критичному) медичному стані та мінімізацію наслідків впливу такого стану на її здоров`я. В тому числі за медичних показів включає медичний супровід Застрахованої особи, яка перебуває у невідкладному (критичному) медичному стані до найближчого медичного закладу, де може бути надана відповідна медична допомога. Відповідно до Загальних умов обсяг страхового покриття, уключаючи конкретний перелік страхових ризиків, страхових випадків, об`єкт, що підлягає страхуванню, варіант страхування (у разі його передбачення у загальних умовах страхового продукту), визначаються в договорі страхування в разі його укладення, відповідно до загальних умов страхового продукту та\\чи умов стандартного страхового продукту, якщо такий розроблений. Договором страхування може бути звужено та/або уточнено (конкретизовано) обсяг страхового покриття (уключаючи визначені ознаки, причини та/або умови настання події, у разі наявності яких подія може бути визнана страховим випадком) та інші умови страхування, передбачені даними Загальними умовами. Як вбачається із Додатку № 2 до Електронного договору комплексного страхування витрат, пов`язаних із наданням допомоги особам, які потрапили у скрутне становище під час здійснення подорожі №012ЕП-1000400, (Програма А) виклик швидкої допомоги або дипломованого лікаря для надання термінової допомоги в разі настання страхового випадку та невідкладне лікування на стаціонарі в разі настання страхового випадку терміном не більше 10 діб, оперативне втручання, включаючи перебування в палатах різного профілю, медикаментозне забезпечення, необхідні діагностичні та лікувальні процедури, консультації спеціалістів, харчування під час перебування у стаціонарі за нормами даного лікувального закладу належать до витрат, що відшкодовуються страховиком в межах страхової суми. Однак вказана програма страхування стосується осіб, подорожуючих в Україні. Серед витрат, що відшкодовуються Страховиком, які зазначені у Додатку № 1 до Електронного договору комплексного страхування витрат, пов`язаних із наданням допомоги особам, які потрапили у скрутне становище під час здійснення подорожі №012ЕП-1000400 (програма страхування подорожуючих за кордон) невідкладне лікування та надання екстреної медичної допомоги не зазначені. Ані Загальними умовами страхування, на підставі яких укладено Договір страхування, ні Договором страхування не передбачено обов`язковість здійснення виплати страхового відшкодування у разі перебування застрахованої особи у невідкладному стані чи у разі необхідності надання страхувальнику екстреної швидкої медичної допомоги. Проведене оперативне втручання становить виняток із страхових випадків, а відтак, незалежно від того, чи було таке втручання невідкладним та екстреним, у страховика відповідно до умов Договору страхування обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування не виникає, оскільки вказане програмою страхування не передбачено. Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. також не підлягають до задоволення з огляду на наступне. Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання з компенсації моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою. Отже, моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 3, 5, 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N4 від 31.03.1995, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Крім того, у разі заподіяння особі моральної шкоди неправомірно вчиненими діями кількох осіб, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини кожної з них. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду унормовані відповідно до положень статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Верховний Суд у постанові від 15.12.2020 року у справі № 752/17832/14-ц зазначив, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, судом враховуються правові висновки, здійснені Верховним Судом, викладені у постановах від 12.06.2023 у справі №686/7245/22, провадження №61-2174св23; від 29 травня 2023 року у справі №757/13867/21, провадження № 61-11498св22; від 02 березня 2023 року у справі №607/21703/21, провадження № 61-11873св22. Суд зауважує, що Верховний Суд у постановах: від 20 березня 2019 року у справі №918/203/18; від 28 жовтня 2020 року у справі №904/3667/19, зробив висновок, який є застосованим й до даних правовідносин, про те, що у справах про відшкодування шкоди доведення обґрунтованості вимог покладається на позивача, який має надати суду докази наявності шкоди, протиправності поведінки того, хто завдав шкоду, а також причинно-наслідковий зв`язок такої поведінки із завданою шкодою. При цьому, суд виходить з того, причинний зв`язок, як обов`язковий елемент цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди, між протиправною поведінкою та шкодою виражається у тому, що шкода, повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Натомість, ані особливостей психічного / психологічного стану, зумовленого діями відповідача, ані змін / погіршення стану здоров`я, прийому медичних препаратів у даній справі не підтверджено. Суду не надано й доказів того, що внаслідок протиправних дій відповідача погіршились відносини із оточуючими людьми. При цьому, суд відзначає, що в рішенні ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які … зіткнулися з проблемами … можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У ч.1-3 ст.89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про те, що оскільки протиправність дій чи бездіяльності відповідача судом не встановлена, оскільки страховиком правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, а за змістом ст.1167 ЦК України відшкодуванню підлягає лише шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, встановлені законом підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed