Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивач акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування позову вказано, що monobank\~це мобільний банк, в рамках якого відкривають поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 25.03.2018 року [PERSON] звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердила, що підписана нею анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 40000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У зв`язку із порушенням умов договору про надання банківських послуг зі сторони відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 34 526,25 грн. Посилаючись на викладене, АТ «Універсал Банк» просило стягнути з відповідача на його користь вищезазначену заборгованість, а також судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилась, але подала відзив на позовну заяву в якому вказала, що позовна заява та ухвала про відкриття провадження були надіслані за місцем її реєстрації та отримані її близькими родичами. Проте в той період часу вона знаходилась за межами свого місця проживання та не могла вчасно ознайомитись з позовною заявою та викласти заперечення щодо неї. Зі слів відповідача позовну заяву вона отримала 20 травня 2024 року та у зв`язку з правовою необізнаністю була змушена звернутися за правовою допомогою, але враховуючи запровадження в Україні воєнного стану у неї виникли труднощі з поданням відзиву. Відповідач посилається на частину 1 ст. 127 ЦПК України, де вказано що суд за заявою учасника поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. У відзиві [PERSON] (відповідач) наводить у приклад практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Віктора Назаренка проти України (заява № 18656/13)» та справу «Салов проти України (заява № 65518/01 ) з метою забезпечення принципу рівності сторін та для забезпечення всебічного, об`єктивного і повного розгляду справи, просить поновити строки на подання відзиву та прийняти його. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» до [PERSON] в повному обсязі та вказує, що вимогами банку вона не погоджується з огляду на наступні обставини. Згідно з розрахунком заборгованості за договором станом на 07 листопада 2018 року, який містить лише підпис представника банку, її заборгованість перед АТ «Універсал Банк» за договором б/н від 25 березня 2018 року становить 34\~526, 25 грн., яка складається з тіла кредиту. Заборгованість за відсотками та пенею відсутня. На підтвердження позовних вимог представник банку надав до суду Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та розрахунок заборгованості. Разом із позовною заявою, крім згаданих копій Анкети заяви до договору про надання банківських послуг та розрахунку заборгованості за договором станом на 07 листопада 2023 року, позивач подав до суду такі документи: копію паспорта, Витяг із умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, які не містять підпису [PERSON] про ознайомлення саме з цими редакціями зазначених документів; Витяг з Тарифів за Чорною карткою monobank та орієнтовну таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, яка не містить підпис відповідача. Відповідач посилається на ст. 626, 628 ЦК України в яких сказано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Та ст. 526, 527, 530, ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Згідно ст. 1054, 1055 ЦК України , кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Представник позивача у позовній заяві зазначив, що підписавши Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 25 березня 2018 року, [PERSON] уклала з позивачем кредитний договір. Посилаючись на невиконання умов договору, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту, яка виникла внаслідок порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання. З огляду на це відповідач у відзиві посилається на ст. 1055 ЦК України де вказано, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з неодержанням письмової форми є нікчемним. Відповідно до ч1 ст. 1056-1 ЦК України ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) , розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежного від кредитного ризику, наданого заперечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, сума наданого кредиту , розмір процентної ставки , порядок нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. Відповідно до частин 6 та 7 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1ст. 634 ЦК України передбачено , що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання іншої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У цьому випадку, умови кредитного договору, який за своєю суттю є договором приєднання, розробив АТ «Універсал Банк». Такі умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладання відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статтей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач банку) лише приєднується до таких умов, з якими він ознайомлений. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року ( справа № 342/180/17-ц). Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Оскільки виписки по особовому рахунку, відкритому на ім`я відповідача, позивач до позовної заяви не додав, то немає можливості перевірити видачу банком кредитних коштів відповідачу, користування відповідачем цими коштами та внесення ним коштів на погашення кредитної заборгованості. Для визначення конкретних умов договору позивач посилався на долучені до позовної заяви Витяг з умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк». Проте, Витяг не містить жодного підпису відповідача про ознайомлення саме з цими умовами. З огляду на все вище зазначене у відзиві на позовну заяву, [PERSON] просить поновити строк на подання відзиву, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі та розглядати позов без її участі. Представник позивача АТ «Універсал Банк» - Павленко Сергій Валерійович надав додаткові пояснення у справі, що по суті є відповіддю на відзив. У відповіді на відзив представник позивача зазначив щодо строків на подачу Відзиву. І посилався на ряд статтей та законів, а саме: Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідно до п6. ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлений законом строки. Відповідно до ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк . Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій. Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 9 листопада 2020 року у справі № 420/1813/19. Відповідачка надіслала відзив 30.05.2024 року, що перевищує наданий відповідачці строк для подання відзиву. Доказів отримання ухвали суду разом із позовною заявою пізніше дати оприлюднення ухвали на офіційному веб-сайті «Судова Влада». Відповідачка у відзиві зазначила, що на момент отримання Позовної заяви вона перебувала за межами свого місця реєстрації, однак доказів даного факту вона не надала, що свідчить про ухиляння від зобов`язань перед Банком. Перебування за межами свого місця реєстрації не є підставою для невиконання зобов`язань. До того ж близькі родичі мали б попередити Відповідачку про надходження Позову. Відповідно до Ухвали КЦС/ВС від 21.07.2022 року у справі № 127/2897/13-ц (cам по собі факт введення в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року не є підставою для поновлення пропущеного строку, встановленого законом для вчинення процесуальної дії Відповідно до п.1 та п.6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Тому,

Outcome: approved