Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

У жовтні 2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області позивач [PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 08 вересня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про що складено відповідний актовий запис №865, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мать сина: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 15 липня 2020 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) актовий запис № 1363. Спільне життя подружжя не склалося, у зв`язку з тим, що у них різні погляди на подружнє життя. Стосунки позивача та відповідача, як між подружжям фактично припиненні, шлюб існує лише формально. Позивач вважає, що збереження сім`ї не є можливим і суперечить її інтересам. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2025 року по цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, при цьому через канцелярію суду подала заяву у якій просив суд здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 вересня 2018 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про що складено відповідний актовий запис №865, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мать сина: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 15 липня 2020 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) актовий запис № 1363. Спільне життя подружжя не склалося, у зв`язку з тим, що у них різні погляди на подружнє життя. Стосунки позивача та відповідача, як між подружжям фактично припиненні, шлюб існує лише формально. Позивач вважає, що збереження сім`ї не є можливим і суперечить її інтересам. Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК\~України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. У частині 3 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1211 грн 20 коп. Як унормовано ч.\~1 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні на підставі ч.\~1 ст.\~142\~цього Кодексу у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, про що зазначив у своїй заяві. З урахуванням такої позиції відповідача і обставин справи суд задовольняє позов у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50\~відсотків сплаченого судового збору, що становить 605 грн 60 коп., а 50\~відсотків, що становить\~605 грн 60 коп., стягнути на її користь з відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved