Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

29 вересня 2025 року КП «Харківські теплові мережі» (далі: позивач) звернулось до [PERSON] (далі: відповідач) з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 71\~502,46 грн., з яких: 68\~069,68 грн. заборгованість з постачання теплової енергії, з урахуванням гарячої води до 01.01.2022, за період з 01.02.2021 по 31.08.2025; 1\~058,40 грн. заборгованість з абонентської плати за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.09.2022 по 31.08.2025; 2\~374,38 грн. заборгованість з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.06.2023 по 31.08.2025. В обґрунтування заявленої вимоги позивач зазначав, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг за відповідачем утворилась заборгованість, у зв`язку з цим, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. До судового засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились. Представник позивача розгляд справи просили здійснювати за своєї відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач причину неявки не сповістив. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості повідомлення про явку в суд не є порушенням ст.129 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води у буд. [ADDRESS] , що підтверджено актами №174/10581 від 04.08.2021, №174/12057 від 03.08.2022, 3174/408 від 03.08.2023, №174/1228 від 07.08.2024. З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 18.09.2025 вбачається, що відповідач зареєстрована у кв. [ADDRESS] та є споживачем послуг, що надає позивач. Як вбачається з відомостей про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг за особовим рахунком № [NUMBER] на ім`я [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 71 502,46 грн., з яких: 68 069,68 грн. заборгованість з постачання теплової енергії, з урахуванням гарячої води до 01.01.2022, за період з 01.02.2021 по 31.08.2025; 1 058,40 грн. заборгованість з абонентської плати за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.09.2022 по 31.08.2025; 2 374,38 грн. заборгованість з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.06.2023 по 31.08.2025. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного: Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Як передбачено, ч.1, ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.68 ЖК України споживачі комунальних послуг повинні своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідач є користувачем послуг, що надає позивач та внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг у нього утворилась заборгованість у розмірі 71 502,46 грн. Доказів того, що відповідач у встановленому законом порядку, відмовився від споживання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, звертався до позивача щодо невиконання ним своїх зобов`язань з постачання послуг або надання неякісних послуг, як і доказів відсутності боргу перед позивачем суду не надано. Також відповідачем не надані докази на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. Зазначене свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд враховує приписи ст.267 ЦК України щодо строків позовної давності. Водночас позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Клопотань від відповідачів про застосування строків позовної давності суду не надходило. З урахуванням викладеного, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 71 502,46 грн. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача. Враховуючи неявку до судового засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved