Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивач [PERSON] подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), визначивши у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ходорівську міську раду, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: визнати незаконним та скасувати рішення Вербицької сільської Ради Жидачівського району Львівської області «Про затвердження гр. [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою [ADDRESS] та передачу у приватну власність земельної ділянки»; визнати незаконною державну реєстрацію права власності на земельну ділянку у державному реєстрі прав за № 140446693 від 24 березня 2016 року, здійснену Жидачівським районним управлінням юстиції. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 грудня 2004 року на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований у [ADDRESS] . Належна до даного житлового будинку земельна ділянка не приватизована. Відповідачці [PERSON] на підставі договору купівлі-пролажу житлового будинку від 16 червня 2010 року належить житловий будинок, який розташований у с.Вовчатичі Жидачівського (нині Стрийського) району Львівської області. Належні йому та відповідачці будинковолодіння розташовані на сусідніх земельних ділянках та є суміжними. На підставі рішення XXXV-ї сесії VI-го скликання Вербицької сільської Ради Жидачівського району Львівської області від 20 травня 2015 року за № 559 відповідачці було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,11 га у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться у [ADDRESS] та надано дозвіл виступити замовником документації із землеустрою вказаної земельної ділянки і звернутися до суб`єкта господарювання, який отримав ліцензію на проведення робіт із землеустрою щодо її виготовлення. Під час складання акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки гр. [PERSON] він присутній не був і тому його не підписував. У листопаді-грудні 2021 року він дізнався про те, що відповідачка приватизувала належну їй земельну ділянку, при цьому вона приватизувала частину належної йому на праві користування земельної ділянки. За його заявою Ходорівською міською Радою було утворено комісію, яка провела обстеження земельної ділянки, під час чого він висловив незгоду з існуючою межею земельної ділянки,оскільки не погоджував такі межі та не підписував суміжному землекористувачу [PERSON] акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки. 17 березня 2022 року він повторно звернувся до Ходорівської міської Ради із заявою про проведення обстеження земельної ділянки і комісією у його присутності було проведено фактичні орієнтовні заміри мірною стрічкою його присадибної ділянки. Комісія відмовилася встановлювати межові знаки, оскільки земельна ділянка знаходиться у приватній власності і відповідно до ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, визначення яких здійснюється за допомогою геодезичних пристроїв місцезнаходження поворотних точок меж земельної ділянки. На підставі оскаржуваного рішення Вербицької сільської Ради Жидачівського району та поданої технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на . місцевості) на земельну ділянку, яка розташована у [ADDRESS] за відповідачкою [PERSON] було визнано право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1141 га кадастровий номер 4621581500:01:008:0100. Відповідачка [PERSON] 24 березня 2016 року зареєструвала речове право на зазначену земельну ділянку. Він вважає, що рішення Вербицької сільської Ради Жидачівського району Львівської області «Про затвердження гр. [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою [ADDRESS] та передачу у приватну власність земельної ділянки» та видані на його підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень є незаконними та підлягають скасуванню. Підписи від його імені, поставлені на сторінках 14 (акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки гр. [PERSON] ), 18 (акт прийомки-передачі межових знаків (фізичних позначок) технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості ), виконані не ним. Відповідно до плану земельної ділянки землекористувача [PERSON] по межі від «Г» до «В» неправильно зазначено землекористувачем Вербицьку сільську Раду. Власником даної земельної ділянки являється інша фізична особа - [PERSON] . На засіданні сесії Вербицької сільської Ради, на якому приймалося оскаржуване рішення Вербицької сільської Ради Жидачівського району Львівської області він не запрошувався і присутнім не був. Таким чином виносячи оскаржуване рішення Вербицька сільська Рада Жидачівського району Львівської області грубо порушила вимоги Земельного Кодексу України. Представником відповідача подано відзив на\~позовну заяву (а.с.144-150), в обґрунтування якого покликаючись на те, що позивач не зазначає дати винесення (ухвалення) та номеру оскаржуваного рішення сільської ради, як наслідок, таке рішення є неідентифікованим. До позовної заяви не долучено копії цього рішення. Друга із заявлених позовних вимог є неконкретизованою та сформульована з точки зору граматики української мови некоректно. Земельна ділянка позивача не визначена в натурі (на місцевості), її межі юридично не закріплені, відсутні геокоординати, кадастровий номер та земельнотехнічна документація, невідома її точна площа. Важливо, що вказана земельна ділянка не виділялася позивачу сільською радою в користування для обслуговування житлового будинку. Жодних правовстановлюючих документів на землю (зокрема, договору оренди, рішення сільської ради про передачу в користування, державного акта на землю тощо) позивачем не надано. Позивачем не надано жодних доказів накладення (перетин) земельних ділянок сторін, не зрозуміло, яка площа (схема) такого накладення. При цьому, позивач не порушував перед судом питання про призначення земельно-технічної експертизи на підтвердження факту накладення земельних ділянок. Зрештою, накладка земельних ділянок може мати місце лише в разі, якщо межі кожної з них визначені в натурі (на місцевості) та, якщо земельні ділянки мають кадастрові номери. За таких обставин позивачем не доведено, що його право є порушеним (що накладення земельних ділянок взагалі має місце), відповідно відсутні підстави для звернення до суду за захистом такого права. З огляду на презумпцію невинуватості за відсутності вироку чи іншого підсумкового рішення суду у згаданому кримінальному провадженні, не можна достеменно стверджувати про факт підробки підпису позивача і, що таку підробку вчинила саме відповідачка. Зважаючи на наведене, сам по собі факт неузгодження з позивачем меж земельної ділянки під час оформлення технічної документації із землеустрою, за відсутності належних та достатніх доказів порушення межі та площі земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивача, не є належною та достатньою підставою для визнання неправомірним оскаржуваного рішення Вербицької сільської ради. Оскаржуване рішення сільської ради прийняте колегіально відповідно до законодавства, а саме Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного кодексу України та Закону України «Про землеустрій». Позивачем не наведено будь-яких порушень щодо змісту, форми чи процедури прийняття цього рішення. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоч повідомлена про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася. Представник відповідача позов не визнав, покликаючись на викладені у відзиві на позовну заяву заперечення. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та винесення рішення за наявними в ній матеріалами. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачем подано заяви про відсутність заперечень щодо відкладення розгляду справи (а.с.51, 88), заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з поданням уточненої позовної заяви (а.с.60), заяву про проведення підготовчого засідання без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.75), заяву про відкладення розгляду справи (а.с.96), клопотання про витребування доказів (а.с.103). Представником позивача подано заяву про надання доступу до матеріалів справи через підсистему «Електронний суд» (а.с.83), клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.177). Представником відповідача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.125) та клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а.с.131, 169, 186). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності та винесення рішення за наявними в ній матеріалами (а.с.46-47). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 24.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.38-39). Ухвалами підготовчого засідання від 19.02.2025, 24.03.2025 відкладено підготовчі засідання (а.с.52, 68). Ухвалою підготовчого засідання від 29.04.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.76-77). Ухвалами судового засідання від 03.06.2025, 28.07.2025, 18.11.2025 відкладено розгляд справи (а.с.89-90, 97, 178). Ухвалою судового засідання від 26.08.2025 витребувано докази та відкладено розгляд справи (а.с.114-115). Ухвалами від 29.08.2025, 30.10.2025, 24.11.2025 доручено суду забезпечити проведення у справі відеоконференції (а.с.137-138, 172-173, 188-189). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, зваживши на позицію третьої особи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.12.2004, зареєстрованого у реєстрі за №386, за [PERSON] 16.02.2005 зареєстроване право приватної власності на будинок [ADDRESS] , про що також видано відповідний витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.02.2005 (а.с.10-13). Згідно з договором купівлі-продажу від 16.06.2010, зареєстрованого у реєстрі за №884, [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок та господарські споруди, що розташовані в [ADDRESS] . Житловий будинок розташований на земельній ділянці Вербицької сільської ради площею 0,17 га, кадастровий номер 4621581500:07:008:0085 (а.с.14-15). За змістом акта про обстеження земельної ділянки від 24.12.2021 при обстеженні земельної ділянки межа між суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON] проходить по існуючій огорожі, а саме : частина якої проходить по огорожі із металопрофілю та частина по закопаних бетонних стовпах з натягнутою металевою сіткою. На земельну ділянку [PERSON] зареєстроване речове право на право приватної власності на землю від 24.03.2016р, кадастровий номер 4621581 500:07:008:0100, площею 0,1747га. Землекористувач [PERSON] не згідний з існуючою межею суміжної земельної ділянки, про що вказано в заяві від 06.12.2021, мотивуючи тим, що він не погоджував і не підписував суміжному землевласнику [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. При розгляді даної заяви [PERSON] була відсутня (а.с.17). За змістом акта про обстеження земельної ділянки від 18.03.2022 проведено фактичні орієнтовні заміри мірною стрічкою присадибної земельної ділянки [PERSON] , в результаті чого ширина земельної ділянки від вулиці Грушевського згідно абрису (який додається) від А до Б межа проходить по залитому фундаменту та огорожі із металевої сітки і становить 19,90м, від стовпця початку огорожі [PERSON] згідно абрису, межа проходить по залитому фундаменту та огорожі металопрофілю і до кінця земельної ділянки проходить по бетонних стовпцях та огорожі із металевої сітки (від А-З-Ж-Д). Ширина земельної ділянки [PERSON] від Ж до В становить 17,50м, вкінці земельної ділянки від Д до Г ширина становить 17,55м. На час розгляду заяви на місцевості [PERSON] була відсутня. На його усне прохання було зроблено заміри мірною стрічкою зовнішніх меж присадибної земельної ділянки [PERSON] , в результаті чого ширина від вулиці Грушевського становила 19,50м, в вкінці земельної ділянки становила 20,10 м та ширина за господарськими будівлями [PERSON] становила 20,50м (а.с.18). Рішенням ХХХV сесії VI скликання Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 20.05.2015 №559 надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтованою площею 0,17 га у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться в [ADDRESS] (а.с.20). Рішенням ІV сесії VІI скликання Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 22.02.2016 №70 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] , розташованої за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 4621581500:07:008:0100 (а.с.67). Згідно з актом встановлення та узгодження меж земельної ділянки [PERSON] [ADDRESS] від 10.06.2015 суміжні землекористувачі [PERSON] та [PERSON] погодили межі зазначеної земельної ділянки, про що наявні особисті підписи цих осіб (а.с.21). Відповідно до акту прийому-передачі межових знаків (фізичних позначок) на зберігання від 10.06.2015 власниками суміжних земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] претензій до існуючих меж земельної ділянки [PERSON] не заявлено, про що наявні у акті особисті підписи цих осіб (а.с.23). Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) містить інформацію про земельну ділянку [PERSON] , яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, зокрема абрис земельної ділянки, схему прив`язки земельної ділянки, акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки від 10.06.2015, акт прийому-передачі межових знаків (фізичних позначок) на зберігання від 10.06.2015, висновок відділу Держземагенства у Жидачівському районі Львівської області від 03.08.2015 (а.с.27-33). Висновком експерта від 30.04.2025 №СЕ-19/114-25/9071-ПЧ встановлено, що досліджуваний підпис від імені [PERSON] , який наявний у графі «Представники суміжних землекористувань: ___ Винник О.М.» акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки гр.. [PERSON] , [ADDRESS] від 10.06.2015 виконані не [PERSON] , а іншою особою. Досліджуваний підпис від імені [PERSON] , який наявний у графі «Власники/користувачі суміжних земельних ділянок [PERSON] » акту прийому-передачі межових знаків (фізичних позначок) на зберігання від 10.06.2015 не [PERSON] , а іншою особою (а.с.119-123). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з накладенням, на переконання позивача, земельної ділянки відповідача на належну йому земельну ділянку. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, приписами частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до частин 1-4 статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Згідно з вимогами частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. У пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19) зазначено, що: «належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (близькі за змістом висновки сформульовані у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17)». Верховний Суд\~у постановах\~від 28\~жовтня 2020\~року в\~справі №\~761/23904/19,\~20\~січня 2021\~року у\~справі 203/2/19,\~06\~вересня 2023\~року №\~712/3869/20,\~провадження №\~61-5621св22 зазначив, що визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі 552/6381/17 (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75). Узагальнені обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Сторони є суміжними землекористувачами. Рішенням ІV сесії VІI скликання Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 22.02.2016 №70 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] , розташованої за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 4621581500:07:008:0100. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Надавши оцінку аргументам сторін, суд зауважує, що відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, то такі вимоги не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть. Суд звертає увагу на те, що позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області «Про затвердження гр. [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою [ADDRESS] та передачу у приватну власність земельної ділянки», правонаступником якої є Ходорівська міська рада, та визнати незаконною державну реєстрацію права власності на земельну ділянку у державному реєстрі прав за № 140446693 від 24 березня 2016 року, здійснену Жидачівським районним управлінням юстиції, визначивши при цьому відповідачем у справі лише [PERSON] , а Ходорівську міську раду третьою особою. Суд зазначає, що процесуальний статус відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору відрізняється за обсягом прав та обов`язків. Оскарження рішення органу місцевого самоврядування напряму впливає на права та обов`язки останнього, відтак спірні правовідносини, які виникли, зокрема, в частині оскарження позивачем рішення Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області, правонаступником якої є Ходорівська міська рада, безпосередньо стосуються прав та обов`язків останньої, однак така не залучена до участі у цій справі саме як співвідповідач. Суд зауважує, що позивач, користуючись належним чином своїми процесуальними правами, з урахуванням наведених вище обставин, мав реальну можливість звернутись із позовом до належних відповідачів, про яких сам зазначав у позові, однак не визначив Ходорівську міську раду як співвідповідача. Також його представник у підготовчому засіданні не був позбавлений можливості подати клопотання про залучення в якості співвідповідача у цій справі вказану особу як правонаступника того, хто ухвалив оскаржуване рішення, однак не зробив цього зазначивши, що суб`єктивний склад учасників справи, на його думку, визначено правильно. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на те, що стороною позивача не залучено до участі у справі Ходорівську міську раду у якості співвідповідача (як правонаступника Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області, рішення якої оскаржується позивачем), за наявності обов`язкової процесуальної співучасті, суд вважає, що наявний неналежний суб`єктний склад у справі, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити. Розподіл між сторонами судових витрат. Беручи до уваги вимоги статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі статей 11, 15, 16 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed