Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») через підсистему «Електронний суд» звернулося до з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 00-9790678 від 23.05.2024 у розмірі 23780,92 грн, 7000 грн - витрат на професійну правничу допомогу та 2422,4 грн витрат по сплаті судового збору. Стислий виклад доводів позивача Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачкем 23.05.2024 у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію» було укладено кредитний договір № 00-9790678, відповідно до якого позивач надав відповідачка кредит в сумі 6875 грн на карту № 4149-50хх-хххх-8416, які позичальник зобов?язався повернути в строк та відповідно до умов договору. Відповідач умови договору не виконав, кошти не повернув та має заборгованість перед позивачем за договором № 00-9790678 у сумі 23780,92 грн. 17.12.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «Онлайн Фінанс», було укладено договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, згідно якого до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 02.04.2025 між ТОВ «ЮНІТ КАРПІТАЛ та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 020425-У, відповідно якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 00-9790678 (а.с. 45-53). У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 23780,92 грн та судові витрати. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою від 03.06.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо подання у визначені строки відповідачем відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, витребувано докази про зарахування коштів відповідачеві. Суд витребував докази зарахування грошових коштів за договором на карту 4149-50хх-хххх-8416. Згідно із п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За приписами п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки відповідачу є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. В силу ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. За правилами п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із матеріалів справи до суду повернулося поштове відправлення, яким відповідачеві за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження у справі, із відміткою від 10.06.2025 про відсутність особи за вказаною адресою. Відтак, відповідач, будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі у визначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом встановлено, що 23.05.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9790678, відповідно до якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» надало [PERSON] кредит в розмірі 6250 грн, шляхом перерахування коштів на карту [NUMBER] хх-хххх-8416, строком на 360 днів, зі сплатою комісії 10 % від суми кредиту, що складає 625 грн, та сплатою процентів за користування кредитом 1,47 % за стандартною ставкою та 1,4 % - знижена процентна ставка. Договір підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором 27238, що також доводиться довідко про ідентифікацію (а.с. 10-14, 23). Сторонами також погоджено графік платежів за договором. Відповідачем підписано паспорт споживчого кредитування (а.с. 15, 21 ). Відповідно до повідомлення ТОВ «Платежі онлайн» від 23.12.2024 - 23.05.2025 на карту 4149-50хх-хххх-8416 - 23.05.2024 зараховані грошові кошти в розмірі 6250 грн (а.с.24-27). Відповідно до повідомлення АТ «Райффайзен Банк» банківська [NUMBER] хх-хххх-8416 емітована на ім`я [PERSON] та 23.05.2024 на його рахунок зараховані грошові кошти 6250 грн (а.с.81-82). Відповідно детального розрахунку боргу, складеного директором ТОВ «МАКС КРЕДИТ» загальна сума боргу [PERSON] за договором № 00-9790678 складає 23 780,92 грн, із якого борг за тілом кредиту - 6250 грн, 16 905, 92 грн нараховані проценти (а.с. 32-33). 17.12.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги № 23.10/24-Ф, відповідно якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 00-9790678. Сума боргу складає 23780,92 грн, із яких борг за тілом кредиту 6875,00 грн та 16 905, 92 грн нараховані проценти (а.с. 34-44). 02.04.2025 між ТОВ «ЮНІТ КАРПІТАЛ та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторинг № 020425-У, відповідно якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 00-9790678. Сума боргу складає 23 780,92 грн, із яких борг за тілом кредиту 6 875,00 грн та 16 905, 92 грн - прострочені проценти (а.с. 45-53). Норми права застосовані судом, аналіз доводів сторін, висновки суду Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову із таких підстав. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Так, статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Аналіз доводів сторін, позиція суду Частиною першою статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. За загальними принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, як і жодних доказів на спростування боргу у розмірі, зазначеному позивачем. Наявними у справі доказами доводиться, що між ТОВ «МАКС КРЕДИТ», правонаступником якого є ТОВ «ЮНІТ КАРПІТАЛ» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9790678, за яким відповідач отримав грошові кошти за кредитом в розмірі 6250 гривень. Як вбачається із розрахунку боргу, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, грошові кошти не повернув, проценти не сплачував. Відповідач не оспорив долучений до позову розрахунок боргу. Разом із тим, позивач пред`явив позов про стягнення боргу за тілом кредиту в розмірі 6875 грн, проте надав докази про видачу відповідачеві кредиту в розмірі 6250 гривень. Отже, заявлена у позові сума боргу за тілом кредиту в розмірі 625 гривень (6875 - 6250 ) необґрунтована. Тому суд стягує борг в розмірі 23 155,92 грн, із яких 6250 грн - боргу за тілом кредиту та 16 905, 92 грн - процентів. У стягнені боргу в розмірі 625 гривень тіла кредиту - суд відмовляє. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Отже, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2358,7 грн, пропорційно задоволеним позовним вимогам (2422, 4 х 23155,92:23780,92). Вирішуючи питання про стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, які позивач просить стягнути в розмірі 7 000 грн, суд доходить таких висновків Згідно з положеннями частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє відповідне клопотання (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Разом із тим, відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, зокрема впливу вирішення справи на репутацію сторони або публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови, що відповідна заява була зроблена до завершення дебатів. На обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду договір про надання правничої допомоги від 07 квітня 2025 року № 07/04/2502, укладений між адвокатським бюро Тарненко і партнери та ТОВ Юніт капітал, додаткову угоду № 2 до договору від 07 квітня 2025 року № 07/04/2502, акт прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого за складання позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 00-9790678 погоджено вартість послуг 5000 грн, вивчення матеріалів справи 1000 грн, підготовка адвокатського запиту 500 грн, підготовка та подача клопотання про отримання інформації про зарахування коштів 500 грн. Відповідно до п. 3.6. договору про надання правничої допомоги від 107 квітня 2025 року № 07/04/2502 сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь клієнта сплачується адвокатові не пізніше 10 числа наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для його зміни, порядок сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація й досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням між адвокатом і клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною згодою. Суд не має права змінювати його або втручатися у правовідносини адвоката та клієнта. Однак суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням фактичності витрат і обґрунтованості їх суми. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом і клієнтом, у контексті розподілу судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані, з урахуванням фактичності та необхідності таких витрат. Подібний висновок викладено у п. 5.44 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру з урахуванням конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, п. 5.40 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід: витрати мають бути фактичними, неминучими та обґрунтованими (mutatis mutandis, справа "East/West Alliance Limited v. Ukraine", заява № 19336/04, § 268). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо встановить, що визначений гонорар є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи та витрачений адвокатом час. Отже, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, включаючи репутаційні чи публічні аспекти. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, як зазначено у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04, п. 268), витрати мають бути фактичними, неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Вказаний правовий висновок викладено в постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі ВС від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат слід враховувати: складність справи, обсяг та час, витрачений адвокатом; пов`язаність витрат із розглядом справи; обґрунтованість і пропорційність предмета спору; ціну позову; значення справи; вплив на репутацію; публічний інтерес; поведінку сторін; наявність дій щодо досудового врегулювання. У постанові ВС від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати гонорар, суд має право оцінювати вартість правничої допомоги за критеріями співмірності (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У постанові ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказано: суд може не присуджувати стороні повне відшкодування витрат на правничу допомогу, якщо встановить їх надмірність. При цьому рішення суду має містити чітку мотивацію які саме витрати не підлягають компенсації і чому. Суд зазначає, що правовідносини між сторонами є однотипними, не містять складнощів, не потребують тривалого аналізу доказів або значного часу на підготовку й подання позову. Тому,

Outcome: partial