Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до умов договору № 3246711540-77295 укладеного 24.05.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] , відповідач отримала грошові кошти у розмірі 2 500 грн. Строк позики становить 18 днів, процентна ставка 1,95 % за кожен день користування кредитом.В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконує, внаслідок чого загальна сума заборгованості за кредитним договором № 3246711540-77295 становить 15 959 грн. 50 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 2500 грн., заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 13 459 грн. 50 коп. 27.11.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір № 427771 відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 25 000 грн. на строк 1095 днів з кінцевим терміном повернення 27.11.2023 року. Процентна ставка за перший день користування кредитом становить 25% в день, за всі наступні дні користування кредитом починаючи з другого дня і до кінця строку дії кредиту складає 85 % річних. У зв`язку з не виконанням відповідачем умов договору заборгованість за кредитним договором № 427771 становить 75 782 грн. 04 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 23 813 грн. 19 коп., заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 34 167 грн. 68 коп.; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 17 801 грн. 17 коп. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 91 741 грн. 54 коп. та витрати по справі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2025 року задоволено клопотання про витребування доказів по справі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22 липня 2025 року забезпечено участь представника позивача в режимі відеоконференції. В судовому засіданні представник позивача Юзипчук М.В. позовні вимоги підтримав та пояснив, що заборгованість по процентам по кредитному договору № 3246711540-77295нарахована за період з 25.05.2021 по 23.02.2022 року, по кредитному договору № 427771 заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 34 167 грн. 68 коп. нарахована за період з 27.11.2020 по 10.09.2024 р, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 17 801 грн. 17 коп. нараховані згідно п. 1.4 кредитного договору за період з 27.11.2020 року по 26.11.2023 року. Просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та письмові пояснення згідно яких позовні вимоги не визнає та просить відмовити в повному обсязі у зв`язку з пропуском позивачем позовної давності при зверненні до суду з даним позовом. Кредитні кошти у розмірі 2 500 грн. не отримувала, нарахування відсотків вважає незаконним. Отримання кредитних коштів у розмірі 25 000 грн. заперечує, оскільки отримувала 20 000 грн., не згодна з нарахованою сумою відсотків. Розмір правової допомоги вважає завищеним та просить відмовити у задоволенні позову та стягненні витрат на правничу допомогу. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, що в судове засідання не з`явилась. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.11.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір № 427771 відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 25 000 грн. на строк 1095 днів , з кінцевим терміном повернення 27.11.2023 року. Відповідно до п. 1.5 Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом починаючи з другого дня (включно) і до кінця строку дії кредиту складає 85 % річних. Відповідач посилалася, що не отримувала у повному розмірі кредитні кошти в сумі 25 000 грн. Проте, як вбачається з Договору № 427771 про надання споживчого кредиту від 27.11.2020 року, а саме п. 2.1. кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахуванням : у розмірі 20 000 грн. на користь споживача в АТ «Таскомбанк», призначення платежу кредитний договір № 427771 від 27.11.2020 [PERSON] , у розмірі 5 000 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 Договору . Кредитний договір підписаний відповідачем особисто, що свідчить про ознайомлення останньою з його умовами. Суду не надано належних доказів на підтвердження того факту, що відповідач не підписувала чи не мала можливості ознайомитися з договором, а отже посилання відповідача про неотримання суми кредиту , яка передбачена кредитним договором № 427771 у розмірі 25 000 грн. є недоведеними та такими, що спростовуються доказами по справі. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 427771 від 27.11.2020 року заборгованість відповідача становить 75782 грн. 04 коп., яка складається із заборгованості за за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 23 813 грн. 19 коп., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 34 167 грн. 68 коп.; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 17 801 грн. 17 коп. 24.05.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено Договір № 3246711540-77295 на підставі якого, відповідач отримала грошові кошти у сумі 2500 грн. Строк позики становить 18 днів починаючи з 24.05.2021 року по 11.06.2021 року, процентна ставка становить 1,95 % за кожен день користування кредитом. Як встановлено судом, договір про споживчий кредит № 3246711540-77295 від 24.05.2021 укладено в електронній формі, він підписаний відповідачем [PERSON] із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Х722Т83А, який було надіслано відповідачу на зазначений нею номер телефону [NUMBER] . Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 08.11.2022 року, що адресовано ТОВ «ФК «Інкаса Фінанс», 24.05.2021 року 16:34:27 на суму 52 500 грн., маска картки [NUMBER] , призначення платежу : зарахування 2 500 грн на картку [NUMBER] . Відповідно до повідомлення АТ КБ «Приватбанк» від 02.07.2025 року № 20.1.0.0/7 -250625/98473-БТ на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] та згідно виписки за договором б/н за період 24.05.2021 - 24.06.2021 року, 24 травня 2021 року надійшов переказ на карту в сумі 2 500 грн. Таким чином, у судовому засіданні здобуто належні докази, що ТОВ «ФК «Інкаса Фінанс» виконав свої зобов`язання та перерахував на картку відповідача кошти обумовлені кредитним договором у розмірі 2 500 грн., а тому посилання відповідача про неотримання даних коштів є неспроможними. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3246711540-77295 від 24.05.2021 року заборгованість відповідача становить 15 959 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2 500 грн. 00 коп., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 13 459 грн. 50 коп. 06.10.2021 року між ТОВ «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 06-10/21, відповідно до умов якого ТОВ «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, у тому числі і за Договором № 3246711540-77295 від 24.05.2021 року. В подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі і за Договором № 3246711540-77295 від 24.05.2021 року. 26.11.2021 року укладено договір № 26-11/2021/13 відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 427771. В подільшому ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі і за Договором № 427771 від 27.11.2020 року. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України) Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як визначено у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежневиконання). Щодо тверджень відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності за стягнення заборгованості по кредитним договорам, суд виходить з наступного. Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності. Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України). Як встановлено судом, 27.11.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір № 427771 та 24.05.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено Договір № 3246711540-77295. З даним позовом позивач звернувся до суду 01.10.2024 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Окрім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжується. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позивачем не пропущено строки позовної давності при зверненні. Щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача по кредитним договорам, суд виходить з наступного. З матеріалів справи встановлено, що 27.11.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір № 427771 відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 25 000 грн. на строк 1095 днів з кінцевим терміном повернення 27.11.2023 року. Позивачем заявлено до стягнення заборгованість у розмірі 75782 грн. 04 коп., яка складається із заборгованості за за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 23 813 грн. 19 коп., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 34 167 грн. 68 коп.; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 17 801 грн. 17 коп. Заборгованість в частині тіла кредиту у розмірі 23 813 грн. 19 коп. підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, у тому числі і розрахунком заборгованості. У ході судового розгляду, представник позивача пояснив, що заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 34 167 грн. 68 коп. складає за період з 27.22.2020 року по 10.09.2024 року; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 17 801 грн. 17 коп. нарахована за період відповідно до п.1.4 Договору, що передбачає: «Строк кредиту 1095 днів, з кінцевим терміном повернення 27.11.2023 року (включно)» та позивачем нарахування проведено за період з 27.11.2020 року по 26.11.2023 року. Таким чином, позивачем заявлено до стягнення подвійні відсотки, що не підлягає задоволенню судом. При визначенні розміру заборгованості за відсотками, суд приймає до уваги графік платежів за кредитом, відповідно до якого загальний розмір відсотків , що підлягав сплаті відповідачем на користь ТОВ «Слон кредит» складає 43 621 грн. 18 коп. З урахуванням сплачених відповідачем відсотків, згідно наданого позивачем розрахунку ( а.с. 167-173) на загальну суму 8 623 грн. 09 коп., сума заборгованості за відсотками, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 34 998 грн. 09 коп, а з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 23 813 грн. 19 коп., всього до стягнення 58 811 грн. 28 коп. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.05.2021 року № 3246711540-77295, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] , суд приймає до уваги що позивачем заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 15 959 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2500 грн. 00 коп., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 13 459 грн. 50 коп. У судовому засіданні представник позивача надав пояснення, що заборгованість за відсотками нарахована за період з 25 травня 2021 року по 23 лютого 2022 року посилаючись на п. 2.7 Договору позики № 3246711540-77295. Пунктом 2.7 даного договору визначено, що плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування кредитом, визначену у п.п.2.3 цього договору та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства і закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок товариства. П.2.3 цього ж договору визначає, що строк кредитування коштами складає 18 діб та починається з 24.05.2021 та закінчується по 11.06.2021 року (включно). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12). За період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК Українияк плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16). Представником позивача не доведено, що нараховані відсотки здійснено відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до Додатку № 1 до договору позики № 3246711540-77295 розмір отриманого кредиту 2 500 грн., розмір плати за користування кредитом 1,95 % за кожен день користування кредитом, сукупна вартість кредиту за користування строком 18 днів складає 3382 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 58 811 грн. 28 коп. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Стосовно судових витрат. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питань про відшкодування витрат на професійну правову допомогу та покладення на сторони судових витрат має враховуватися принцип пропорційності задоволених вимог, що вказано у додатковій постанові Велика палата ВС у справі № 206/4841/20. Також відповідач надала письмові пояснення щодо не визнання розміру заявленої до стягнення правничої допомоги, посилаючись на її необґрунтованість. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, клопотання відповідача, межі задоволення позовних вимог, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, дійшов до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 5 000 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (71%) в сумі 2 149 грн. 88 коп.

Outcome: partial