Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

01 квітня 2025 року в Козятинський міськрайонний суд Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що з 08 серпня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різницю поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Зазначає, що подружжя уже тривалий час проживає окремо, сторони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства, тобто, фактично сім`я припинила своє існування; у сторін відсутній спір про місце проживання дитини та про поділ майна подружжя. Вважає, що не має сенсу і можливості підтримувати сімейні відносини надалі, оскільки подружжя втратило почуття любові та поваги, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Не погоджується на примирення та просить шлюб розірвати і залишити їй прізвище, набуте після реєстрації шлюбу. 17 листопада 2025 року із Козятинського міськрайонного суду Вінницької області на підставі ухвали суду від 29.09.2025р. в Новодністровський міський суд Чернівецької області надійшла вищезгадана справа. Ухвалою суду від 18.11.2025р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано сторонам по справі строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 08 грудня 2025 року о 09 год. 00 хв. Сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 29, 33), в таке засідання не з`явилися. При цьому, позивач [PERSON] 02 грудня 2025 року засобами електронного зв`язку надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити; не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі (а.с. 34-36). Відповідач [PERSON] 18 листопада 2025 року подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності; позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розірвати шлюб без надання строку на примирення (а.с. 30-32). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності сторін по справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 08 серпня 2015 року позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новодністровського міського управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 31, про що 08 серпня 2015 року видано Свідоцтво серії [NUMBER] , що підтверджується Витягом з актового запису про шлюб з порталу «Дія», сформованим 17 березня 2025 року [PERSON] \~ (а.с. 4). Під час шлюбу в сторін по справі народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 7). Як зазначає позивач [PERSON] , сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не вбачає через втрату почуття взаємоповаги та любові. Вважає, що спільне життя сторін, як подружжя, та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] жодних заперечень проти позову не надав; у письмовій заяві від 18.11.2025р. позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить розірвати шлюб без надання строку на примирення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що сторони по справі не бажають перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин і збереження шлюбу, а відповідач жодних заперечень щодо розірвання шлюбу не подав, примирення із позивачем не бажає та визнав позов. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги визнання відповідачем позову, відсутність підстав для відмови у прийнятті такого визнання, зважаючи на фактичне припинення шлюбних відносин, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із Витягу з актового запису про шлюб від 17.03.2025р. після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, враховуючи бажання позивача залишити прізвище, яке вона набула при реєстрації шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки згідно з платіжною інструкцією від 01.04.2025р. (а.с. 1) судовий збір за подання позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в розмірі 1211, 20 грн. був сплачений [PERSON] , то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605, 60 грн., а також позивачу слід повернути судовий збір в розмірі 605, 60 грн. з державного бюджету. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved