Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Кіровоградська обласна ЕК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання електричної енергії в сумі 2 991,74 грн. В обґрунтування позову вказав, що відповідно до п. 1.2.8 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», які затвердженні постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року (далі ПРРЕЕ) постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно п. п 2, 7 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання, приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікований у засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунку, отриманого від постачальника універсальних послуг, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії. Таким чином, між позивачем та відповідачем існує укладений договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на підставі якого позивач постачав електричну енергію на об`єкт відповідача за адресою: [ADDRESS] . Позивач належним чином і в повному обсязі виконав власні зобов`язання з постачання відповідачу електроенергії в належній кількості та з гарантованим рівнем якості. Відповідач в свою чергу, не дотримувалась вимог чинного законодавства, неналежним чином поставилась до виконання своїх, як споживача електроенергії, обов`язків щодо сплати коштів за використану електроенергію. За період з 01.09.2022 року по 01.07.2025 року [PERSON] було спожито 1260 кВт/год електроенергії на суму 2 991,74 грн. за вказаною адресою. За таких обставин просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 2 991,74 грн. та судовий збір. Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 13.08.2025 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 01.12.2025 року за вх. № 36694 представник позивача Лисенко С.В. подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За таких обставин, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з п. 3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який пропонується споживачам до укладення та комерційну пропозицію. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. ТОВ «Кіровоградська ЕК» на своєму сайті в мережі Інтернет за адресою: http: www.kresc.com.ua розміщено форму договору та комерційну пропозицію. У пункті 7 постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 передбачено, що договір про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу. Згідно зі змістом абз. 5 п. 13 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (акцептування договору) опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті електропостачальника, є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, або надання підписаної заяви про приєднання. Пунктом 3.1.7 Правил визначено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Проте, як вказує позивач, відповідач не зверталась до Товариства із заявою щодо укладення договору на інших умовах, тож підстави для укладення договору у паперовій формі були відсутні. Вимога про надання відповідачу договору у паперовій формі на адресу Товариства також не надходила. Як вказує позивач відповідач споживає електроенергію та отримує квитанції від енергопостачальника на оплату спожитої електричної енергії без будь-яких заперечень, що підтверджує здійснення ним приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого на офіційному веб-сайті позивача (із присвоєнням договору відповідного реєстраційного номера). Змістом абз. 5 п. 4.27 Правил передбачено, що у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів. Відповідач [PERSON] , [INFO] , з 04.04.1989 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстроване місце проживання № 018576/1, виданої відділом реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради19.08.2025 року (а.с. 16). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 437409957 від 30.07.2025 року [PERSON] на праві власності з 06.11.2019 року належить нерухоме майна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). З`ясовано, що на час подання позовної заяви відповідач/споживач не зверталась до позивача/постачальника про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією, отже є таким що приєднався до умов публічного договору, та повинен здійснювати оплату спожитої електричної енергії згідно п. 4.27. ПРРЕЕ. Статтею 322 ЦК України на власника покладено тягар утримання майна. Власність зобов`язує (ч. 4 ст. 319 ЦК України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ст. 205 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент укладання договору) надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. За правилами ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що одиниця виміру обсягу спожитої споживачем електричної енергії визначається правилами роздрібного ринку, що затверджуються уповноваженим законом органом. Послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Положеннями ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За змістом п. 6.2 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг між сторонами, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачальником електричної енергії послуг згідно з умовами Договору. З матеріалів справи вбачається, що відповідач допустила заборгованість за спожиту електроенергію, за період з 01.09.2022 року по 01.07.2025 року, яку позивач постачав на житловий об`єкт, за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 1260 кВт/год. на суму 2 991,74 грн. (а.с. 5). З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач, як споживач, та співвласник майна не виконав передбачені договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і законом зобов`язання, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію, тому суд приходить до висновку, що пред`явлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved