Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

I. Позиції сторін та учасників справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , за участі заінтересованих осіб Комунальної установи «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду», Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Баб`як Ганни Ярославівни, звернулась до суду із заявою у якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 24.10.1995 року, яке посвідчує її прав спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] ( [ADDRESS] ). В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем за законом майна після смерті свого чоловіка [PERSON] , котрий помер ще [INFO] . Заявниця фактично проживала з останнім за однією адресою та її місце проживання зареєстровано з чоловіком за однією адресою: [ADDRESS] . Вказує, що заявнику відомо, що 1993 р. вулицю поділили на дві частини, а 1993 р. виділили ще третю частину, зберігши при цьому стару нумерацію будинків. Нижня частина стала вулицею Іларіона Свенціцького (будинки №1-20), середня частина - [ADDRESS] , а верхня частина - [ADDRESS] , (з 1993, будинки [ADDRESS]). Іншого власника квартири [ADDRESS] на [ADDRESS] немає, що посвідчує інформаційна довідка з державного реєстру речових прав №436811127. Приватний нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі п. 4.18 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. У зв`язку з втратою свідоцтва про право власності, заявник звернулась до Комунальної установи Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду за для отримання дубліката свідоцтва, однак отримала відмову у зв`язку з тим, що в свідоцтві про право власності вказано прізвище російською мовою « [PERSON] » та є виправлення у свідоцтві назви вулиці з [PERSON] на [PERSON] . У зв`язку з наведеним, у заявника виникла необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документа для оформлення спадкових справ. Відтак просить заяву задовольнити. 18.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав з мотивів наведених у ній та просив таку задовольнити. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками та розписками про вручення рекомендованої кореспонденції. Відповідно до частин 6,7 ст.14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Згідно ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Днем вручення судової повістки є: день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (ч.8 п.2,4 ст.128 ЦПК України). Суд враховує, що заінтересовані особи обізнані про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання уповноважений представник не з`явився. Відтак, з врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони провадження, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно наявної у матеріалах справи копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 04.01.2008 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації останньої: [ADDRESS] . Суду надано картку платника податків видана на ім`я [PERSON] , [INFO] , № [NUMBER] . Згідно свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , вона належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 19.12.1971. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку від 22.05.2003 №1590 у квартирі за адресою: [ADDRESS] , прописані [PERSON] та [PERSON] . Зі змісту довідки №Ф944 від 15.04.2025, виданої ЛОР ОКП «БТІЕО», згідно матеріалів інвентаризаційної справи станом на 29.12.2012 квартира [ADDRESS] зареєстрована ЛМБТІ на праві спільної сумісної власності в р.№14999 від 27.11.1995 в цілому за: [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 24.10.1995, виданого виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням №748 від 24.10.1995. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З довідки про коло спадкоємців виданої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу вих№53/01-16 від 29.10.2025 вбачається, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.11.2025 року, постановленої приватним нотаріусом Баб`як Г.Я., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом 1/2 (одну другу) частину квартири [ADDRESS] , у зв`язку з не наданням жодних документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказану квартиру. Відповідно до відповіді КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» №2903-вих-114013 від 05.08.2025, з поміж іншого вказано, що виявлено розбіжності у поданих документах, зокрема у свідоцтві про право власності на квартиру [ADDRESS] один із співвласників є [PERSON] , а документ, що посвідчує особу (паспорт) [PERSON] , а також у свідоцтві про власності, [PERSON] , а свідоцтво про смерть [PERSON] . Окрім цього, виправлення вулиці у свідоцтві про право власності здійснено не належним чином (не зазначено посаду, прізвище та ініціали особи, що здійснила виправлення). Також, судом встановлено, що рішенням виконкому Львівської міської ради від 24.01.1991 №1 «Про перейменування вулиць і площ в м. Львові» [ADDRESS] до № [NUMBER] перейменована на [ADDRESS] , окрім цього, розпорядженням Львівської міської ради №979 від 31.08.1993 «Про перейменування вулиць, площ, парків, скверів і озер у [ADDRESS]) перейменована на [ADDRESS]; [ADDRESS] (від №26-40) перейменована на вулицю [ADDRESS], що підтверджується архівними довідками міського архіву Львівської міської ради. Відповідно до експертного висновку №056/944-n/2 від 11.07.2025 Українського бюро лінгвістичних експертиз, прізвище [PERSON] - українського походження, його орфографія регулюється чинними стандартами написання українських прізвищ, субнормативний український запису [PERSON] винник через орфографічне посередництво російського написання цього прізвища [PERSON] , зумовленого неврахуванням походження цього прізвища та неправомірним застосуванням етимологічного принципу при його українсько-російському перетворенні. Українські прізвища [PERSON] (свідоцтво про смерть, запису [PERSON] ) і [PERSON] (свідоцтво про право власності на квартиру, запис [PERSON] ) в документах наданих для експертизи є ідентичними. З вищенаведених матеріалів судом встановлено, що у свідоцтві про право власності на квартиру за № [NUMBER] від 24.10.1995 містяться розбіжності з іншими належними [PERSON] правовстановлюючими документами, а саме розбіжності у написанні прізвища останньої « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Вказані розбіжності унеможливлюють вільне розпоряджання та користування належним заявнику нерухомим майном. Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р.«Про судову практику у справах і встановлення фактів, що мають юридичне значення», такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язане з подальшим вирішенням суперечки про право. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини на яких ґрунтуються заявлені вимоги та доводи учасників провадження, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved