Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулось до Святошинського районного суду міста Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 105 332,39 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76922179 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Договору, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти в сумі 12 000,00 грн., на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики. Відповідно до розділу 2 Договору Позика надається строком на 30 днів. Позивач вказав, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», свої зобов`язання за Договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника, яку Позичальник вказав при оформленні позики. Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення умов Договору, не повернувши кошти, які були йому надані у вигляді Позики відповідно Договору, та не сплативши відсотки за користування Позикою, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 22.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу № 01.02-14/24, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-14/24, заборгованість [PERSON] за Договором Позики №76922179 станом на дату відступлення склала: 35 685,75 грн. Позивач зазначає, що оскільки ним жодних додаткових нарахувань не здійснено, станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №76922179 від 23.11.2023 року становить: заборгованість за основним боргом - 9 570,00 грн.; заборгованість по відсотках - 26 115,75 грн.; пеня - 0,00 грн.; загальна заборгованість - 35 685,75 грн. Крім того, позивач зазначив, що 27.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №7315283 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Договору, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти в гривні в сумі 17 800,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,99% на день. Позивач вказав, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Згодом, 01.12.2023 року позичальник звернувся до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» шляхом вчинення дій в відповідному розділі ІТС Товариства і ініціював укладення додаткової угоди про внесення змін до Договору про надання споживчого кредиту №7315283 в частині збільшення суми кредиту на 7 000,00 грн. Товариство задовольнило даний запит і направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Додаткову угоду до Договору про надання споживчого кредиту №7315283 у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту даної додаткової угоди, яку Позичальник також акцептував у той самий спосіб, що і основний договір (шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Позивач зазначив, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за Додатковою угодою до Договору про надання споживчого кредиту №7315283 також виконало, та надало позичальнику додаткові грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн. шляхом їх перерахування 01.12.2023 14:41:09 на картку позичальника № [NUMBER] . Таким чином позичальником було отримано кредит в загальній сумі 24 800,00 грн. двома переказами. Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення умов Договору, не повернувши кошти, які були йому надані у вигляді Позики відповідно Договору, та не сплативши відсотки за користування Позикою, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 31.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу № 01.02-22/24, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу № 01.02-22/24 від 31.07.2024 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №7315283 складає: 69 646,64 грн. Позивач зазначає, що станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №7315283 від 27.11.2023 року становить: заборгованість по тілу - 24 800,00 грн.; заборгованість по відсотках - 44 846,64 грн.; пеня - 0,00 грн.; загальна заборгованість - 69 646,64 грн. На підставі викладеного позивач просить позовну заяву задовольнити та стягнути із відповідача кредитну заборгованість у загальному розмірі 105 332,39 грн. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки позов подано в електронній формі через електронний кабінет, примірник позовної заяви разом із доданими до неї матеріалами позивачем направлений відповідачу на адресу його зареєстрованого місця проживання, що відповідає інформації, отриманої за відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру, у відповідності до вимог ст.ст. 43, 177 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення. Корпія ухвали про відкриття провадження у справі від 21 серпня 2025 року була направлена відповідачу [PERSON] , [INFO] , на його зареєстроване місце проживання відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру - [ADDRESS] . Як вбачається із наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвалу про відкриття провадження у справі від 21 серпня 2025 року [PERSON] отримав особисто 11.10.2025 року. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Оскільки справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у судове засідання учасники справи не викликалися. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У Постанові КЦС ВС від 16.12.2020 року у справі № 561/77/19 зроблено висновок, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Відповідно до ч. 1, 3, 4, 6, 8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У Постанові КЦС ВС від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19 зроблено висновок, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Суд також звертає увагу, що аналіз конструкції договору позики, передбаченої ст. 1046 ЦК України, дає можливість зробити висновок, що договір позики є реальним договором, тобто вважається укладеним з моменту отримання позичальником у речей, визначених родовими ознаками, зокрема, обумовленої сторонами договору суми грошових коштів. У свою чергу аналіз конструкції договору кредиту, передбаченої ст. 1054 ЦК України, дає можливість зробити висновок, що кредитний договір має конструкцію консенсуального договору, тобто вважається укладеним з моменту погодження сторонами всіх істотних умов такого договору. На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що в аспекті доведення позивачем факту укладення кредитного договору (договору позики) та отримання права вимоги за ним саме на кредитора покладається обов`язок доведення належного виконання свого зобов`язання за кредитним договором, тобто доведення факту надання позичальнику обумовленої суми грошових коштів. Відсутність доказів надання суми кредиту (позики) у власність позичальника, зокрема, шляхом перерахування визначеної суми грошових коштів на його картковий рахунок чи в інший погоджений спосіб, за відсутності інших обставин (наприклад, поведінки позичальника, що підтверджує факт визнання ним отримання кредитних коштів, сплати заборгованості тощо), не дає можливість зробити висновок, що кредитор належним чином виконав своє зобов`язання за кредитним договором, а відповідно не дає можливість зробити висновок про отримання позичальником погодженої суми кредиту (позики), що у свою чергу не дає можливості зробити висновок про наявність правових підстав для виникнення заборгованості. У постанові КЦС ВС від 30.11.2022 року у справі № 332/3056/15 зазначено, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Вказаний висновок також відображено у Постанові КЦС ВС від 29.01.2020 року у справі № 755/18920/18. Щодо фактичних обставин справи про стягнення заборгованості за договором позики №76922179 від 23.11.2023 року. Судом встановлено, що 23.11.2023 року [PERSON] ознайомився із умовами кредитування кредитодавця Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та за допомогою електронного підпису «2XrVbjiXhW» підписав Паспорт споживчого кредиту (позика на умовах повернення в кінці строку позики) - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма). Відповідно до умов Паспорту споживчого кредиту, інформація, викладена в ньому, зберігає чинність та є актуальною до 22.12.2023. 23.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76922179 за умовами якого Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики (п. 1 Договору). За умовами пункту 2 Договору позики 76922179 від 23.11.2023 року: сума позики складає 12 000,00 грн.; строк позики / строк договору (первісний строк кредитування) - 30 днів; базова процентна ставка за день 2,5% (фіксована). Датою надання позики є 23.11.2023 року, датою повернення позики (останній день) - 22.12.2023 року. Знижена процентна ставка/день, % (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності) 0,75 %; процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день,% (не застосовується в період воєнного стану) - 2,70 %; пеня %/день (не застосовується в період воєнного стану) - 2,70 %; орієнтована реальна річна процентна ставка - 1 186,17%; орієнтовна загальна вартість позики - 14 700,00 грн. (п.п. 2.1 - 2.3 Договору). Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики, виходячи із строку фактичного користування Позикою та до повного погашення заборгованості за Договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування Позикою, визначеного Договором/додатковими угодами. Товариство на власний розсуд може зупинити нарахування процентів до спливу строку, визначеного у першому реченні цього пункту. (п. 4 Договору). Крім того, у п. 5 Договору сторони узгодили, що підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що: Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та нормативно-правовими актами Національного банку України. Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (TM «MYCREDIT»), в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою «OH MY FREEDOM (перша позика 0.01%)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «MYCREDIT»). Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі (п.п. 5.1 - 5.3). Умови пролонгації договору передбачені п. 6 Договору. Реквізитивна частина Договору містить інформацію щодо рахунку [PERSON] - [NUMBER] . Крім того, Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76922179 від 23.11.2023 року містить відомості про те, що [PERSON] вказаний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором «AB4QzMb2n1». Додатком №1 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76922179 від 23.11.2023 року є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка підписана [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «AB4QzMb2n1». Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №76922179 від 23.11.2023 року, складеного ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», заборгованість [PERSON] складає 35 685,75 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 9 570,00 грн.; заборгованість по відсотках - 26 115,75 грн. 22 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (Фактор) укладено договір факторингу №01.02-14/24 за умовами якого Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги до Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору та у порядку та у строки встановлені цим Договором (п. 2.1 Договору). У п.п. 4.1, 4.2 Договору сторони домовились, що Фінансування (ціна Договору) складає 3 696 785,31 грн. Фактор сплачує Клієнту Фінансування, шляхом перерахування Клієнту грошових коштів у сумі, що зазначена у п. 4.1 цього Договору, на рахунок Клієнта, вказаного в Розділі 14 цього Договору, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання Сторонами цього Договору. До матеріалів справи долучена платіжна інструкція №9632 від 23 травня 2024 року з якої вбачається, що ТОВ «СВЕА ФІНАНС» здійснило платіж у розмірі 3 696 785,31 грн. на користь ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» із призначенням платежу: Оплата фінансування згідно Договору факторингу №01.02-14/24 від 22.05.2024 без ПДВ. Відтак, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» свої грошові зобов`язання перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», відповідно до Договору факторингу №01.02-14/24 від 22 травня 2024 року, виконало. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №01.02-93/24 від 22.05.2024 року, Клієнт відступає Факторові Право Вимоги заборгованостей до Боржників згідно з наступним реєстром, зокрема: №3853 за Договором позики №76922179, боржник: [PERSON] на загальну суму 35 685,75 грн. з яких: сума заборгованості за тілом - 9 570,00 грн.; сума заборгованості по процентам за користування - 26 115,75 грн. Однак суд звертає увагу на те, що аналіз Договору позики №76922179 від 23.11.2023 року дає можливість зробити висновок, що сторонами було погоджено наступний порядок надання позики - шляхом безготівкового перерахування погодженої суми грошових коштів на електронний платіжний засіб [PERSON] , що був вказаний ним у договорі, а саме на платіжну картку № [NUMBER] (номер наявний у пункті 30 Договору «Юридичні адреси та реквізити сторін»). З урахуванням вищевикладених висновків, суд повторно звертає увагу, що для підтвердження виникнення у [PERSON] обов`язку з повернення кредитних та/або позичених коштів, сплати процентів за їх використання та виконання інших обов`язків, передбачених договором, матеріали позовної заяви повинні містити достатню сукупність належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження надання у розпорядження [PERSON] погодженої суми грошових коштів в якості кредиту (позики) у погодженому порядку, тобто шляхом безготівкового переказу на електронний платіжний засіб. Разом з тим, до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження того, що первісними кредитодавцями на виконання умов договору позики №76922179 від 23.11.2023 року було здійснено безготівковий переказ обумовленої суми грошових коштів на електронний платіжний засіб [PERSON] . Таким чином, до позовної заяви не додано жодного документа на підтвердження того, що платіжний засіб № [NUMBER] належить [PERSON] , жодного документа на підтвердження здійснення безготівково переказу погодженої суми грошових коштів на цей платіжний засіб, як і не заявлено клопотань про витребування цієї інформації. Зокрема, відсутні квитанції про безготівковий переказ та успішність його статусу, відсутня виписка по особовому рахунку [PERSON] , або будь-які інші документи, які б могли підтвердити рух коштів між кредитодавцями та [PERSON] . У свою чергу, доданий до договору розрахунок заборгованості дає можливість зробити висновок, що [PERSON] з моменту укладення договору позики не здійснював жодних погашень заборгованості ані шляхом повернення тіла кредиту (позики), ані шляхом сплати процентів за користування ним. Таким чином, поведінка [PERSON] не вказує на підтвердження ним існування кредитного (позикового) зобов`язання та отримання у своє розпорядження кредитних коштів. Наданий стороною позивача розрахунок заборгованості не є тим достовірним та достатнім доказом, що відображає рух грошових коштів на рахунку, зокрема, факт зарахування коштів, оскільки розрахунок заборгованості - це документ, який формується кредитором на підтвердження розрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості. Однак, при цьому, як наданий розрахунок, так і заявлена сума до стягнення не є визначальними для суду, на відміну від інших господарсько-операційних документів, наприклад, виписки по особовому рахунку. Будь-яких інших доказів, на основі яких суд міг би побачити рух коштів між кредитодавцями та відповідачем на підставі укладених договорів, до позову не додано. Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] отримав на свій платіжний електронний засіб погоджену суму позики, а також докази того, що [PERSON] своєю поведінкою, зокрема, шляхом перерахування коштів на користь позивача чи попереднього кредитора в якості погашення боргу, підтвердив існування кредитного (позикового) зобов`язання. Відсутність доказів надання у розпорядження відповідача обумовленої суми кредиту (позики) свідчить про відсутність правових підстав для виникнення заборгованості за договором та її стягнення з відповідача. У зв`язку з цим суд доходить висновку, що позивачем не доведено факт виконання попереднім кредитодавцем своїх зобов`язань з надання позики у розпорядження [PERSON] на підставі договору позики №76922179 від 23.11.2023 року. Оскільки судом не встановлено доказів, які б встановили виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання у розпорядження [PERSON] грошових коштів за договором позики №76922179 від 23.11.2023 року, відсутні й підстави для стягнення вказаних грошових коштів на користь позивача. Зважаючи на вищезазначене, позовні вимоги у щодо стягнення заборгованості за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76922179 від 23.11.2023 року у загальному розмірі 35 685,75 грн. не можуть бути задоволені через їх недоведеність та необґрунтованість. Щодо стягнення заборгованості за Договором №7315283 про надання споживчого кредиту від 27.11.2023 року. 27 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою ІКС Товариства було укладено Договір №7315283 про надання споживчого кредиту за умовами якого Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.п. 1.2 Договору). У п.п. 1.3 - 1.4, 1.6 сторони узгодили, що сума кредиту (загальний розмір) складає 17 800,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. П. 1.5 Договору передбачає, що тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 1,095 % в день та застосовується відповідно до умов, викладених у цьому пункті. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29 653,85% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 14 479,83% річних (п. 1.7 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 145 319,20 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 140 537,23 грн. (п. 1.8 Договору). Порядок обчислення (нарахування), економічна сутність та база розрахунку процентів, порядок зміни процентів узгоджений сторонами у Розділі 3 Договору. П. 2.1 Договору перредбачає, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Договір №7315283 про надання споживчого кредиту від 27.11.2023 року та Додаток №1 до нього - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписані [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «C4750» 27.11.2023 року о 16:06:11. Як вбачається з листа директора ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» за вих. №20240814-2.1 від 14.08.2024 року, відповідно до Договору про організацію переказу грошових коштів №160222-1 від 16 лютого 2022 року, що укладені між ТОВ «ПЕЙТЕК» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», було успішно перераховано кошти 27.11.2023 року о 16:07:06 на суму 17 800,00 грн. на картку [NUMBER] . Зважаючи на викладене, судом встановлено, що вимоги кредитного договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало, зарахувавши на належний [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 17 800,00 грн., що відповідає умовам Договору №7315283 про надання споживчого кредиту від 27.11.2023 року. Крім того, 01 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою ІКС Товариства було укладено Додаткову угоду до Договору № 7315283 про надання споживчого кредиту від 27.11.2023 року за умовами якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 7 000,00 гривень, у зв`язку з чим погодили внести зміни до Договору, зокрема в п. 1.3: Сума кредиту(загальний розмір) складає: 24 800,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Додаткова угода від 01 грудня 2023 року до Договору № 7315283 про надання споживчого кредиту від 27.11.2023 року та Додаток №1 до неї - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписані [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «C8543» 01.12.2023 року о 14:40:15. Як вбачається з листа директора ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» за вих. №20240814-2.1 від 14.08.2024 року, відповідно до Договору про організацію переказу грошових коштів №160222-1 від 16 лютого 2022 року, що укладені між ТОВ «ПЕЙТЕК» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», було успішно перераховано кошти 01.12.2023 року о 14:41:07 на суму 7 000,00 грн. на картку [NUMBER] . Зважаючи на викладене, судом встановлено, що вимоги додаткової угоди до кредитного договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало, зарахувавши на належний [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн., що відповідає умовам Додаткової угоди від 01.12.2023 року до Договору № 7315283 про надання споживчого кредиту від 27.11.2023 року. П.п. 1 п. 4.4 Договору № 7315283 про надання споживчого кредиту від 27.11.2023 року передбачено, що споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. У відповідності до картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) за договором №7315283 від 27.11.2023 року, заборгованість [PERSON] становить 69 646,64 грн., з яких: 24 800,00 грн. - основний борг; 44 846,64 грн. - проценти. Як вбачається із вказаного розрахунку, нарахування відсотків здійснювалось відповідно до умов кредитного договору та у межах строку кредитування. У відповідності до п.п. 3 п. 4.1 Договору №7315283 про надання споживчого кредиту від 27.11.2023 року, Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача, але з обов`язковим повідомленням Споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту. 31 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (Фактор) укладено договір факторингу №01.02-22/24 за умовами якого Фактор набуває Права грошової Вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав грошових Вимог Фінансування у сумі та у строки встановлені цим Договором, а Клієнт відступає (передає) Факторові права грошової вимоги (Право Вимоги), строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. (п. 1.1 Договору). У п.п. 3.3, 3.4 Договору сторони домовились, що Фінансування становить 1 289 082,18 грн. Фактор сплачує Клієнту 100% Фінансування, передбаченого пунктом 3.3 цього Договору, протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за реквізитами Клієнта. До матеріалів справи долучена платіжна інструкція №9717 від 01 серпня 2024 року з якої вбачається, що ТОВ «СВЕА ФІНАНС» здійснило платіж у розмірі 1 289 082,18 грн. на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» із призначенням платежу: Оплата фінансування зг. Договору факторингу №01.02-22/24 від 31.07.2024. без ПДВ. Відтак, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» свої грошові зобов`язання перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», відповідно до Договору факторингу №01.02-22/24 від 31 липня 2024 року, виконало. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №№01.02-22/24 від 31.07.2024 року, Клієнт відступає Факторові Право Вимоги заборгованостей до Боржників, на умовах передбачених Договором факторингу № 01.02-22/24 від «31» липня 2024 року згідно наступного Реєстру боржників: зокрема: №3353 до [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за кредитним договором №7315283 від 27.11.2023 року у загальному розмірі 69 646,64 грн., з яких: залишок заборгованості по основному боргу - 24 800,00 грн., залишок заборгованості по процентам - 44 846,64 грн. Всупереч умовам Договору №7315283 від 27.11.2023 року, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення грошових коштів отриманих у кредит та процентів за користування ними. Розмір заборгованості за вказаним договором підтверджується розрахунком заборгованості, наданими позивачем, нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснено первісним кредитором відповідно до умов, зазначених у договорі №7315283 про надання споживчого кредиту від 27.11.2023 року та Додаткової угоди до нього, з якими погодився [PERSON] , підписуючи їх електронним підписом із застосуванням одноразового ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що договір № 7315283 про надання споживчого кредиту від 27.11.2023 року року підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а відтак належними та допустимими доказами підтверджено укладання між [PERSON] та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» спірного правочину. Матеріалами справи підтвердження перерахування кредитором позичальнику грошових коштів у загальному розмірі 24 800,00 грн. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору або отримання права вимоги за цим договором та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір існуючої заборгованості. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). З урахуванням вищевикладеного, суд за результатами повного, всебічного дослідження матеріалів позовної заяви, на основі достатньої сукупності належних, допустимих та достовірних доказів доходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором № 7315283 про надання споживчого кредиту від 27.11.2023 року у загальному розмірі 69 646,64 грн. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач надає суду платіжну інструкцію №123 від 11.08.2025 року, зі змісту якої вбачається, що ТОВ «СВЕА ФІНАНС» здійснило платіж у розмірі 2 422,40 грн. із призначенням платежу «101 37616221;Судовий збір, за позовом ТОВ СВЕА ФІНАНС до [PERSON] , Святошинський районний суд міста Києва». Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 1 601,71 грн. (69 646,64 грн. / 105 332,39 * 2 422,40 грн.), що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial