Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] загальною площею приміщень 62,1 м.кв., житловою площею 35,2 м.кв., допоміжною площею 26,9 кв.м. та господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свою заяву обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька позивач, звернувся до приватного нотаріуса Сарненської районного нотаріального округу Рівненської області Войцехович О.О., постановою якої у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з тим, що на момент смерті [PERSON] з ним постійно проживала дружина [PERSON] , яка має обов`язкову частку у спадщині після смерті чоловіка, розмір якої нотаріус не має можливості визначити. Позивач позов підтримав повністю, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідачі подали заяви про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Згідно матеріалів справи [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 18.01.2014 р. Заповітом від 14.12.2009 року [PERSON] на випадок своєї смерті усе своє майно заповідав [PERSON] . Рішенням Сарненського районного суду від 22.07.2024 року було встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між сином та батьком, встановлено факт належності [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння в [ADDRESS] . Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 28.06.1973 року. Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] одружились. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності та технічного паспорту на домоволодіння [ADDRESS] право власності на даний будинок зареєстровано за [PERSON] . Згідно довідки №141 від 27.05.2024 року, виданої Немовицьким сільським головою О. Трохимцем [PERSON] , 1941 р.н. на день смерті був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] , разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , внучка [PERSON] . Відповідно до довідки №301 від 19.12.2024 року виданої Немовицьким сільським головою О. Трохимцем господарство в с. Немовичі, вул. Миру,10 Сарненського району Рівненської області станом на 15.04.1991 року відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був [PERSON] , 1941 р.н. Заявою від 07.03.2025 р. [PERSON] не заперечує проти оформлення спадщини на житловий будинок в [ADDRESS] на [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 21.03.2025 року приватний нотаріус Сарненського районного нотаріального округу Войцехович О.О. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки разом із спадкодавцем була зареєстрована і проживала його дружина [PERSON] , 1942 року народження, яка має право на обов`язкову частку у спадщині. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1241 ч. 1 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Оскільки на момент відкриття спадщини відповідач [PERSON] була непрацездатною особою, то вона, відповідно до вимог ст. 1241 ч. 1 ЦК України не залежно від змісту заповіту від 14.12.2009 року має право на половину від частини заповіданого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , тому у задоволенні даного позову слід відмовити. Відповідно ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: dismissed