Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради звернулось до Салтівського районного суду міста Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій прохає стягнути з відповідача на користь позивача тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у розмірі 50281,39 грн., а також суму судового збору в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради та отримувала тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 2019 року. Порядок призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098. Тимчасова допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату. Відповідно до пушту 5 Порядку для призначення тимчасової допомоги особа подає органу соціального захисту населення заяву, довідку про наявний страховий стаж, видану органами Пенсійного фонду України та декларацію про доходи та майновий стан кожного члена сім`ї, за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням тимчасової допомоги. Розмір тимчасової допомога визначається як різниця між прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність, і середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не може перевищувати 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У разі затвердження, нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, органи соціального захисту населення проводять перерахунок раніше призначеної тимчасової допомоги з місяця встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, без звернення особи, якій призначено тимчасову допомогу. 22.07.2020 [PERSON] звернулась до Управління з заявою про подовження виплати тимчасової державної соціальної допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Рішенням про призначення допомоги від 06.08.2020 призначено допомогу з 02.07.2020 по 31.12.2020 в розмірі 1112,00 грн. Розпорядженням на перерахунок допомоги від 23.11.2020 установлено розмір допомоги з 01.12.2020 по 31.12.2020 в розмірі 1769,00 грн. Розпорядженням на продовження строку виплати допомоги від 18.12.2020 установлено розмір допомоги з 01.01.2021 по 28.02.2021 в розмірі 1769,00 грн. Розпорядженням на продовження строку виплати допомоги від 19.02.2021 установлено розмір допомога з 01.03.2021 по 30.04.2021 в розмірі 1769,00 грн. Розпорядженням на продовження строку виплати допомоги від 29.04.2021 установлено розмір допомоги з 01.05.2021 по 31.05.2021 в розмірі 1769,00 грн. Розпорядженням на продовження строку виплати допомоги від 20.05.2021 установлено розмір допомоги з 01.06.2021 по 31.07.2021 в розмірі 1934,00 грн. Розпорядженням на продовження строку виплати допомоги від 02.08.2021 установлено розмір допомоги з 01.08.2021 по 30.09.2021 в розмірі 1769,00 грн. 09.08.2021 року [PERSON] звернулась до Управління з заявою про подовження виплати тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Рішенням про призначення допомоги від 19.10.2021 зроблено перерахунок допомоги призначено з 02.01.2021 по 30.06.2021 в розмірі 1769,00 гри.; з 01.07.2021 по 01.07.2021 в розмірі 1854,00 грн. Рішенням про призначення допомоги від 03.11.2021 зроблено перерахунок допомоги призначено з 02.07.2021 по 01.01.2022 в розмірі 1854,00 грн. Згідно акту проведення перевірки Головним управлінням Національної соціальної сервісної служби у Харківській області стосовно дотримання вимог законодавства під час надання соціальної підтримки, соціальних послуг та стосовно дотримання прав дітей № 18 від 15.03.2023 виявлено, що за даними Державної податкової служби Білуха І. О. особа, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, або члени її сім`ї працює, провадить іншу діяльність, пов`язану з отриманням доходу. Відповідно до пункту 16 Порядку виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється: якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, що настає за тим, у якому виявлено зазначені факти; у разі працевлаштування або зайняття підприємницькою діяльністю - з місяця, в якому особа працевлаштувалася або зайнялася підприємницькою діяльністю. Рішенням від 13.03.2023 тимчасова допомога знята з оплати 01.10.2020 та зроблено перерахунок допомоги з 02.07.2020 по 30.09.2020 в розмірі 1712,00 грн. Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ХОДА № 552 від 16.03.2023 переплата допомоги за період з 01.10.2020 по 31.03.2023 склала 50281,39 грн. Відповідно до пункту 24 Порядку якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні далі про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціальною захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів і строк їх повернення; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. 27.03.2023 № 248-01, 08.05.2023 № 400-01, 13.02.2024 № 109-01 [PERSON] були направлені повідомлення, що у зв`язку перевіркою Головним управлінням Національної соціальної сервісної служби у Харківській області в частині опрацювання рекомендацій Мінфіну, було зроблено перерахунок раніше призначеної тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, внаслідок чого виникла переплата в сумі 50281,39 грн. за період з 01.10.2020 по 31.03.2023 та було запропоновано повернути виплачені кошти в добровільному порядку. Однак на теперішній час сума переплати до Управління не повернута. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 29.08.2025 позов залишено без руху, позивачеві встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 02.09.2025 на виконання ухвали про залишення позову без руху надійшла заява від позивача про усунення недоліків. 05.09.2025 ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради та отримувала тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 2019 року. 22.07.2020 [PERSON] звернулась до Управління з заявою про подовження виплати тимчасової державної соціальної допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Рішенням про призначення допомоги від 06.08.2020 (Номер особового рахунку [NUMBER] ) призначено допомогу з 02.07.2020 по 31.12.2020 в розмірі 1112,00 грн. Розпорядженням на перерахунок допомоги від 23.11.2020 установлено розмір допомоги з 01.12.2020 по 31.12.2020 в розмірі 1769,00 грн. Розпорядженням на продовження строку виплати допомоги від 18.12.2020 установлено розмір допомоги з 01.01.2021 по 28.02.2021 в розмірі 1769,00 грн. Розпорядженням на продовження строку виплати допомоги від 19.02.2021 установлено розмір допомога з 01.03.2021 по 30.04.2021 в розмірі 1769,00 грн. Розпорядженням на продовження строку виплати допомоги від 29.04.2021 установлено розмір допомоги з 01.05.2021 по 31.05.2021 в розмірі 1769,00 грн. Розпорядженням на продовження строку виплати допомоги від 20.05.2021 установлено розмір допомоги з 01.06.2021 по 31.07.2021 в розмірі 1769,00 грн. Розпорядженням на продовження строку виплати допомоги від 02.08.2021 установлено розмір допомоги з 01.08.2021 по 30.09.2021 в розмірі 1769,00 грн. 09.08.2021 року [PERSON] звернулась до Управління з заявою про подовження виплати тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Рішенням про призначення допомоги від 19.10.2021 (Номер особового рахунку [NUMBER] ) зроблено перерахунок допомоги призначено з 02.01.2021 по 30.06.2021 в розмірі 1769,00 грн.; з 01.07.2021 по 01.07.2021 в розмірі 1854,00 грн. Рішенням про призначення допомоги від 03.11.2021 зроблено перерахунок допомоги призначено з 02.07.2021 по 01.01.2022 в розмірі 1854,00 грн. При зверненні до Управління з заявою про подовження виплати тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату [PERSON] взяла на себе зобов`язання повідомляти про всі зміни обставин, які можуть вплинути на призначення і виплату допомоги в 5 денний термін. Порядок призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098. Відповідно до\~пункту 8\~Порядку у разі зміни обставин, які можуть вплинути на розмір або порядок отримання тимчасової допомоги, особа зобов`язана не пізніше ніж через десять днів повідомити про це органу соціального захисту населення, який призначив таку тимчасову допомогу. Відповідно до пункту 16 Порядку виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється: якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, що настає за тим, у якому виявлено зазначені факти; у разі працевлаштування або зайняття підприємницькою діяльністю - з місяця, в якому особа працевлаштувалася або зайнялася підприємницькою діяльністю; у разі призначення пенсії - з дати її призначення; у разі виїзду на постійне місце проживання за кордон - з першого числа місяця, що настає за місяцем виїзду; у разі смерті особи - з місяця, що настає за тим, у якому особа померла. У разі неодержання тимчасової допомоги протягом шести місяців підряд її виплата тимчасово припиняється. Відповідно до пункту 24 Порядку якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи Пенсійного фонду України: визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів і строк їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів під час виплати тимчасової допомоги в наступні періоди на підставі своїх рішень проводять щомісячні відрахування у розмірі, який не перевищує 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Головним управлінням Національної соціальної сервісної служби у Харківській області з 07-08 березня 2023 та 13-15 березня 2023 року за дорученням Національної соціальної сервісної служби України від 28.02.2023 №0000-01-0/15п проведено позапланову перевірку Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради за період 01.01.2022 по 31.12.2022. За результатами перевірки складено Акт проведення перевірки Головним управлінням Національної соціальної сервісної служби у Харківській області стосовно дотримання вимог законодавства під час надання соціальної підтримки, соціальних послуг та стосовно дотримання прав дітей № 18 від 15.03.2023 виявлено, що за даними Державної податкової служби особа, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, або члени її сім`ї працює, провадить іншу діяльність, пов`язану з отриманням доходу (Номер особового рахунку [NUMBER] ). Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Порядок призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098. Цей Порядок визначає механізм призначення у період з 1 січня 2018 р. по 31 грудня 2020 р. тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті (далі - тимчасова допомога), за наявності в неї не менш як 15 років страхового стажу, та її виплати. Тимчасова допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.01.2019 у справі №753/15556/15 зазначила, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Позивачем у встановленому законом порядку не доведено факту зловживань з боку відповідача, винність його дій чи недобросовісність щодо надання недостовірних даних, що призвело до безпідставного отримання соціальних виплат, а також не надано жодних доказів, які б підтверджували виникнення рахункової помилки при нарахуванні допомоги відповідачу. Відповідно до пункту 23 Порядку контроль за правильністю призначення і виплати тимчасової допомоги здійснює орган соціального захисту населення, у тому числі через соціальних інспекторів. Органи соціального захисту населення мають право робити запити і в строк до 15 календарних днів з дати надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від особи, яка звертається за призначенням тимчасової допомоги. Для перевірки даних про дохід (відсутність доходу) використовуються відомості ДФС із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном. Правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справі «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Оскільки позивачем не надано жодного доказу недобросовісності щодо надання недостовірних даних чи зловживань з боку [PERSON] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог, то сплачений позивачем судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного вище та

Outcome: dismissed