Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК», в інтересах якого діє адвокат Лойфер А.О., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 119951,18 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 06.03.2017 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», із наступними основними умовами: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту - «Максимум»; мета кредиту - для особистих потреб; ліміт кредитної лінії - у розмірі 200000,00 грн.; процентна ставка - 35,99 % річних; тип процентної ставки фіксована; тип картки - MasterCard Debit World; порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 7 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 119951,18 грн., з яких: 77452,03 грн - прострочене тіло кредиту, 42499,15 грн - відсотки за користування кредитом. Звертає увагу, що 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Також, з метою досудового врегулювання спору на адресу позичальника було направлено вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості. Відповіді на зазначену вимогу не надходило, порушення умов угоди Позичальником не усунуті. 24 червня 2025 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області за позовом було відкрито провадження та справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року позовну заяву було залишено без руху з зазначенням недоліків та наданням позивачу строку для їх усунення. У встановлений строк позивач усунув виявлені недоліки. 28.07.2025 року від представника відповідача [PERSON] , адвоката Сербіної Людмили Володимирівни до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник звертає увагу на невідповідність сум заборгованості, які наведені у виписці по рахунку [PERSON] , розміру заборгованості, який заявлений у позові. Також, звертає увагу на невідповідність нарахувань та дат виникнення заборгованості, що наведені в розрахунку та виписці. Вважає, що банк самостійно з суми підвищеного кредитного ліміту проводить списання процентів та процентів за нібито несанкціонований овердрафт та збільшує заборгованість по тілу кредиту, хоча фактично коштами збільшеного кредитного ліміту [PERSON] не користувався. Також, банк списував відсотки з підвищеного ліміту, не пов`язаного з фактичним використанням коштів. Отже, розмір заборгованості в тих сумах, який вказав представник позивача в позовній заяві, не доведений належними та допустимими доказами, а надані позивачем виписка по рахунку та розрахунок заборгованості суперечать одна одній. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу зазначає, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10016,16 грн. є завищеними та неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу. Вважає, що доведеною сумою витрат на правничу допомогу є сума 350,00 грн. - за складання позовної заяви. У зв`язку з наведеним, просить суд відмовити в задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходили, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частинами 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 06 березня 2017 року між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, що підтверджується копіями Анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», Оферти на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, Акцепту пропозиції на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та Довідки про Умови кредитування з використанням картки «Максимум» за підписами відповідача, а також не заперечується стороною відповідача. Згідно п. 1 Оферти на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії найменування продукту «Максимум». Згідно п. 2 Оферти на укладення Угоди відповідач пропонує банку відкрити йому (відповідачу) рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну картку MC Debit World строком дії 3 (три) роки з моменту її випуску. Згідно п. 3 Оферти на укладення Угоди відповідач пропонує банку надати йому (відповідачу) Кредит, шляхом встановлення Відновлюваної кредитної Ліни по Рахунку ЕПЗ (надалі за текстом може бути названий - Кредит) на наступних умовах: 3.1 Ліміт Відновлювальної кредитної лінії встановити у розмірі 200000 грн.; 3.1.1 сума Кредиту, що є на момент укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії з встановленого Договором та вказаного в цій Оферті на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії ліміту відновлюваної кредитної лінії, складає: 8,000.00 грн. При цьому, у випадку акцептування Банком цеї Оферти на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії повідомити відповідачу суму Кредиту, шо може бути доступна йому в будь-який час протягом строку дії Відновлювальної кредитної лінії та, яка відрізняється від суми, шо вказана в цьому пункті, у порядку та спосіб визначений умовами Договору. Сума Кредиту, що може бу ти доступна відповідачу в будь-якому випадку не перевищувала ліміт Відновлювальної кредитної лінії, який становить 200000 грн.; 3.2 Процентна ставка за користування коштами Відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою складає 35.99% річних; 3.3 Розмір Обов`язкового мінімального платежу становить 7 % від суми Загальної заборгованості за Відновлювальною кредитною лінією, при цьому відповідач розуміє та погоджується, шо розмір Обов`язкового мінімального платежу не може бути меншим за 50 грн. Дату сплати Обов`язкового мінімального платежу за Кредитом пропонує встановити - до останнього Операційного дня Платіжного періоду, який починається з дня наступного за останнім днем попереднього Розрахункового періоду і закінчується на 25 день з моменту закінчення попереднього Розрахункового періоду. Згідно п. 3.3.1 Оферти на укладення Угоди відповідач пропонує банку, у випадку якщо станом на 17,00 за київським часом останнього операційного дня Платіжного періоду відповідач не забезпечить наявність на своєму Рахунку ЕПЗ суми грошових коштів у розмірі не менше суми Обов`язкового щомісячного платежу та у випадку наявності обставин передбачених пунктом 3.4, 8.4 Договору, пропонує Банку змінити умови користування відновлювальною кредитною лінією на наступні: (і) розмір Обов`язкового мінімального платежу на один місяць користування коштами Відновлювальної кредитної лінії встановити у розмірі 0,00 % від суми Загальної заборгованості за Відновлювальною кредитною лінією та; (іі) суму Обов`язкового мінімального платежу у розмірі 7 % від суми Загальної заборгованості за Відновлювальною кредитною лінією - не пізніше останнього операційного дня Платіжного періоду місяця, шо йде за місяцем в якому настали обставини передбачені цим пунктом; (ііі) Банку не здійснювати нарахування штрафів та пені за несплату Обов`язковою мінімального платежу; (іііі) проценти за користування Відновлювальною кредитною лінією нараховувати згідно стандартних Тарифів банку та списувати за рахунок коштів Відновлювальною кредитної лінії. Також відповідач пропонує банку, у випадку якщо ним (відповідачем) не буде виконана умова передбачена підпунктами (і) - (іііі) цього пункту починаючи з дня, шо йде за днем призначеним для сплати Обов`язкового мінімального платежу нараховувати та стягувати з відповідача штрафи та пеню (у випадку їх наявності) за невиконання умов Договору. Згідно п. 3.4 Оферти на укладення Угоди відповідач пропонує здійснювати визначення суми Кредиту, шо може бути доступна йому, протягом строку дії Відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого Договором максимального ліміту Відновлювальної кредитної лінії без будь-яких обмежень. Підписанням цієї Оферти на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії відповідач підтверджує, шо вказані умови є вигідними та справедливими для нього, не обмежують жодних прав, визначеним чинним законодавством України, та в повній мірі відображають його внутрішню волю. Згідно п. 8 Оферти на укладення Угоди відповідач підтверджує, що попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання Кредиту, в тому числі вартістю Кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість Кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання Кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією надання якої передбачене нормами Закону України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ. які йому роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими він цілком згодний; ознайомлений з умовами Договору, шо затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями. Вказані умови кредитування також відображені в Довідці про Умови кредитування з використанням картки « [PERSON] ». В подальшому, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (АТ «Альфа-Банк») змінило свою назву на Акціонерне товариство «Сенс Банк» (АТ «Сенс Банк»), що підтверджується копією витягу з Статуту АТ «Сенс Банк» в редакції від 12.09.2022 року. АТ «Сенс Банк» свої зобов`язання виконало належним чином, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами (в межах встановленого кредитного ліміту), в поряду та на умовах, передбачених Договором, що підтверджується випискою по особовому (банківському) рахунку відповідача [PERSON] за період з 06.03.2017 по 06.10.2025. З долученої позивачем виписки по особовому (банківському) рахунку відповідача [PERSON] , а також наданого розрахунку заборгованості, вбачається, що відповідачем частково здійснювалося внесення коштів на погашення заборгованості. Однак, в подальшому, жодних платежів від відповідача на виконання умов договору та погашення заборгованості не надходило. З наданого розрахунку заборгованості також вбачається, що вказані платежі були враховані позивачем при визначені загального розміру заборгованості. З метою досудового врегулювання спору, 26.04.2025 року АТ «Сенс Банк» направило на адресу проживання відповідача вимогу про усунення порушень та погашення наявної заборгованості, що підтверджується копіями вимоги, опису вкладення до поштового відправлення та квитанцією про поштове відправлення. Однак, даних про отримання відповіді від відповідача до матеріалів позову не додано. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, з матеріалів справи вбачається, що в порушення вищевказаних вимог законодавства та умов договору, відповідач належним чином своїх зобов`язань не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за договором відповідач станом на 15.04.2025 року має заборгованість у розмірі 119951,18 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 630578779 від 06.03.2017 року. На даний час відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо відсутності заборгованості перед позивачем за кредитним договором № 630578779 від 06.03.2017 року, або, що така заборгованість є меншою ніж зазначена позивачем, а тому суд приймає доводи позивача, що заборгованість, зазначена у розрахунку, відповідачем не погашена. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що розподіл судових витрат не є позовною вимогою, має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом. Ст. 137 ЦПК України детально описує порядок визначення та відшкодування вказаних витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини - заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). На підтвердження витрат на професійну правову допомогу представником позивача надано: копію договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копію довіреності № 023780/25 від 03.02.2025 року та наведений розрахунок витрат позивача на професійну правничу допомогу у вказаній справі на загальну суму 10016,16 грн. Дослідивши, надані на підтвердження надання позивачу правової допомоги та її розміру, документи, враховуючи складність справи, значення справи для сторони, розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, про часткове задоволення заявлених витрат на правову допомогу, тому позивач має право на відшкодування витрат на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 4000,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved