Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

АТ "Універсал\~Банк"заявлено позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. Короткий виклад позовних вимог Позов мотивований тим, що 31.01.2022 відповідачем підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, за умовами котрого відповідач отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зобов`язалася належним чином виконувати умови Договору. Внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань станом на 15.09.2025 у неї наявна заборгованість у розмірі 41394,51 грн, яку позивач просить стягнути. Рух справи Ухвалою суду від 23.10.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. 03.11.2025 надано відповідь на відзив, у якому просить задовольнити позовні вимоги. 07.11.2025 надано заяву з поясненнями на обґрунтування позиції позивача. Відповідач у судові засідання не з`явилася, до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позову. Так, паспорт кредитування не містить підпису відповідача та є актуальним на 01.01.2021, хоча анкета підписана 31.01.2022, відсутній підпис і на тарифах за карткою «Чорна карта», розрахунок заборгованості не повний. 15.08.2024 відповідачем здійснено погашення за кредитом у розмірі 12000 грн, але ці кошти не були враховані при визначенні заборгованості в наступні дні та місяці. Також станом на 03.01.2025 повністю відсутній залишок заборгованості за тілом та відсотками. Окрім цього в розрахунку позивача наведено, що 02.01.2025 розмір простроченої заборгованості 3279,28 грн, але на наступний день цей розмірі 41394,51 грн. З виписки, анкети не можливо встановити який розмір кредитного ліміту було встановлено. В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати про одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунку, паспорту кредиту та тарифів. Відповідач вважає, що розмір заявленої заборгованості не підтверджений первинними документами, як не підтверджено і факт отримання кредиту. Враховуючи це, відповідач просить відмовити у задоволенні позову. 04.11.2025 відповідач подала заперечення на відповідь у яких вважає, що докази позивача не можуть бути прийняті, оскільки подані з порушенням строків, а виписки по рахунку стосуються іншої особи [PERSON] . 11.11.2025 надано додаткові пояснення про недоведеність наявності заборгованості, відсутність розрахунку в повному обсязі, інформації про кредитний ліміт, а тому просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 05.12.2025 враховуючи зміну прізвища відповідачем, замінено її прізвище у справі з [PERSON] на [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини 31.01.2022 між позивачем та відповідачем, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви, укладено договір про надання банківських послуг (далі - Договір) за умовами котрого відповідач отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на суму, зазначену у мобільному додатку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць (п. 2), погодилась з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank», з підписанням якого в мобільному додатку Договір набуває чинність (копія анкети на а.с. 44, умови і правил на а.с. 105-173, запевнення клієнта до Договору на (а.с. 27). Відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти. Згідно наданого банком розрахунку (а.с. 42) заборгованість відповідача за вказаним Договором, станом на 06.08.2025, становить 41394,51 грн - залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Позиція суду Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідачка не заперечує, що вона є клієнтом АТ «Універсал Банк», на її ім`я відкрито рахунок, видана платіжна картка та вона активно користувалась банківськими послугами проекту «Monobank». Підписанням заяви клієнт підтвердила, що ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, просила відкрити їй рахунок та встановити на ньому кредитний ліміт. Послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи, були надані відповідачці саме через мобільний додаток, тому можна дійти цілком очевидного висновку, що відповідач була ознайомлена з Умовами і правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до ст.\~3,\~627 ЦК України\~добровільно погодилась на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Правомірність укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, у тому числі\~Закону України «Про електронну комерцію», підтверджені постановами Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. У підписаній анкеті-заяві відповідачка визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку - зобов`язання надати кредитні кошти, а у відповідача - оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача, довідкою від 05.11.2025 (а.с. 184, 185). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно зі ст. 628 ЦК України, ураховуючи підпункт 2.3 пункту 2 Розділу І Умов обслуговування рахунків фізичної особи, договір, що укладений між банком та відповідачем є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, зокрема і договору банківського рахунку та про споживчий кредит. За обставин даної справи, з Анкети-заяви від 31.01.2022 року видно, що сторонами укладено змішаний договір про надання банківських послуг, погоджено його умови, отримання відповідачем кредиту та інших банківських послуг. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданих позивачем особового рахунку, розрахунку заборгованості за договором від 31.01.2022 року встановлено, що у відповідача станом на 06.08.2025 наявна заборгованість. Позивач стверджує, що її розмір - 41394,51 грн. При цьому у розрахунку позивача зазначено, що 15.08.2024 відповідачем погашено за даним кредитом - 12000 грн, однак заборгованість за кредитом не була зменшена на дану суму, про що вірно зазначає відповідач. Доводи позивача про те, що кошти у розмірі 12000 грн були внесені на виконання іншого договору кредиту суд визнає неспроможними та такими, що не підтверджені належно. Отже доведеним розміром забргованості відповідача суд визнає 29394,51 грн (41394,51-12000). Доводи відповідача про відсутність заборгованості за кредитом, оскільки згідно розрахунку (а.с. 42), станом на 02.01.2025 розмір прострочена заборгованість була 3279,28 грн, а на наступний день стала 41394,51 грн, а станом на 03.01.2025 - залишок заборгованості за тілом та відсотками відсутні, є хибними. Так, у цьому розрахунку є різні розділи. 02.01.2025 залишок поточної заборгованості за тілом кредиту становив 38115,23 грн. 03.01.2025 поточна заборгованість стала простроченою, а тому розмір останньої змінився з 3279,28 грн на 41394,51(38115,23+3279,28), у розділі поточна заборгованість показник 0. Подані представником позивача додатки до позовної заяви, у тому числі розрахунок заборгованості, підписані електронним підписом, що спростовує доводи про їх неналежне оформлення. Суд відхиляє доводи відповідача про не укладення договору, не отримання кредиту, оскільки це спростовується дослідженими доказами, зокрема Анкетою-заявою, запевненнями клієнта до Договору про надання банківських послуг, зазначені документи підписані відповідачем. При цьому в Анкеті-заяві позичальник просила відкрити їй рахунок і встановити кредитний ліміт на суму зазначену у мобільному додатку, а в Запевненнях сторони визначили право банку в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Встановлення відповідачеві кредитного ліміту через мобільний застосунок підтверджено довідками (а.с. 184, 185). Так, 31.01.2022 ліміт встановлено у 5000 грн, 20.11.2023 20000 грн, 28.05.2024 1000, 04.08.2024 -2000, 05.08.2024 3000, 15.08.2024 15000, 15.08.2024-20000 грн. Суд не бере до уваги та визнає неналежними доказами подані позивачем відомості про рух коштів на картці (а.с. 76-100, 101-103), відомості про встановлення кредитних лімітів (а.с. 104), оскільки вони не стосуються предмета доказування у даній справі, рахунки відкриті на ім`я іншої особи. Суд не приймає до уваги долучені до позовної заяви копії Умов і правил, оскільки вони стосуються іншого періоду, а саме з 14.01.2021 по 31.12.2021, у той час як договір кредиту відповідачем укладено 31.01.2022. Твердження відповідача про те, що нею не підписувалися надані позивачем копії паспорта кредиту, тарифи та умови, не заслуговують на увагу, оскільки подані представником позивача копії цих документів є типовими. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). З досліджених у справі доказів та встановлених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. При цьому презумпцію правомірності договору кредиту відповідачем не спростовано, належне виконання обов`язків не доведено. Розподіл судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню розмір сплаченого судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог, зокрема 1720,16 (2422,40 грн (сума судового збору, сплаченого за подання позовної заяви)/41394,51 грн (ціна позову) х 29394,51 грн (розмір позовних вимог, який підлягає до задоволення) грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial