Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Твариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 23.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено договір позики № 2157961. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Реєстру боржників №43 від 21.02.2025 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 18560.00 грн, з яких: 5800 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 986.00 грн - сума заборгованості за відсотками; 11020.00 грн - сума заборгованості за пенею; 754.00 грн заборгованість за комісією за надання позики. Крім того, 14.09.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено договір позики № 73735794. 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 27.03.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 13552.00 грн, з яких: 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 960.00 грн - сума заборгованості за відсотками; 992.00 грн -\~сума заборгованості за пенею; 600.00 грн заборгованість за\~комісією за надання позики. Позивач зазначає, що відповідачка належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його використання, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальній сумі 32 112.00 гривень, які в добровільному порядку відповідачка повертати відмовляється. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитними договорами в розмірі 32\~112.00 грн, а також понесені судові витрати. Представник відповідачки Цокало Т.М. подала відзив на позов, в якому зазначила, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 11\~746,00 гривень, яка складається: за довором позики №2157961 від 23.08.2024 в загальному розмірі 6786,00 грн, з яких: 5800,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 986,00 грн заборгованість за відсотками. За договором позики №73735794 від 14.09.2024 - в загальному розмірі 4960,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 960,00 грн заборгованість за відсотками. В решті вимог позивача просила відмовити за необґрунтованістю. Крім того, вказала, що відповідачка понесла 9000,00 грн судових витрат на правничу допомогу, які просила стягнути з позивача на користь відповідачки пропорційно до задоволених вимог.. Представник позивача [PERSON] подала відповідь на відзив вказавши, що позов позивача підлягає до задоволення повністю, оскільки у відповідності до умов укладених договорів передбачено умови нарахування комісії та пені. Позичальник власноруч підписала та погодилася з його умовами. Вартість правничої допомоги в сумі 9000.00 грн з огляду на малозначність справи є неспівмірною із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг (підготовка відзиву не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру), а тому не підлягає задоволенню. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 18.09.2025 позовну заяву позивача було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору. 30.09.2021 від представника позивача надійшло клопотання про продовження позивачу процесуальних строків для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.10.2025 клопотання представника задоволено, продовжено позивачу строк для сплати судового збору на 10 днів. 06.10.2025 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 08.10.2025 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, при поданні даного позову до суду вказав, що не заперечує щодо розгляду справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] та її представник, які повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засіданні не з`явилися. Від представника відповідачки 06.11.2025 надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. За положеннями ч.1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2\~ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Статтею 80 ЦПК Українипередбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістомст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено наступні обставини. 23.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №2157961, який підписано сторонами за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Згідно п.1 Договору позикодавець ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням Договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://clickredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбаченаст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», до моменту підписання договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya (надалі «Правила», їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі (п.п.5.3 п.5 Договору). Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.641,644 ЦК Українина укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів`та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів`передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів`Права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п.1.1 Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п.1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №43 від 21.02.2025 до Договору факторингу № 14/06/2021 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 18560.00 грн, з яких: 5800 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 986.80 грн - сума заборгованості за відсотками; 11020.00 грн - сума\~сума заборгованості за пенею; 754.00 грн сума заборгованості за комісією. Крім того, 14.09.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 73735794, який підписано сторонами за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Згідно п.1 Договору позикодавець ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням Договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documcnts-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбаченаст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», до моменту підписання договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documcnts-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовженого строку користування позикою їй зрозумілі (п.п. 5.3. п.5 Договору). Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.641,644\~ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів`та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів`Права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п.1.1 Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п.1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 27.03.2025 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 13552.00 грн, з яких: 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 960.00 грн - сума заборгованості за відсотками; 7992.00 грн -\~сума заборгованості за пенею; 600.00 грн -\~комісія за надання позики. З позовними вимогами позивача суд погоджується не в повній мірі з огляду на таке. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4\~статті 203 ЦК України). Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2\~статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року №127/33824/19. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію»\~(далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1\~статті 3 Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3\~статті 11 Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6\~статті 11 Закону\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8\~статті 11 Закону\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як встановлено судом та не заперечується у відзиві відповідачкою, спірні кредитні договори вчинені сторонами в електронній формі, яка відповідно дост.207 ЦК УкраїнитаЗакону України «Про електронну комерцію»\~прирівнюється до письмової форми, а тому є укладеними. Згідно з ч.1\~ст.82 ЦПК Україниобставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.1\~ст.206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач\~визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Лише, якщо визнання відповідачем позову суперечить\~закону\~або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову. Як вбачається з поданого представником відповідачки відзиву на позов, остання просила суд прийняти від неї заяву про часткове визнання позову щодо заборгованості за вказаними вище кредитними договорами в загальному розмірі 11\~746,00 грн, яка складається: за договором позики №2157961 від 23.08.2024 в загальному розмірі 6786,00 грн, з яких: 5800,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 986,00 грн заборгованість за відсотками. За договором позики №73735794 від 14.09.2024 в загальному розмірі 4960,00 грн. з яких: 4000,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 960.00 грн заборгованість за відсотками. Будь-яких заяв чи заперечень щодо визнання стороною відповідача цих обставин матеріали справи не містять і\~закону\~не суперечать. З огляду на зазначене, сукупна заборгованість відповідачки за кредитним договором № 2157961 від 23.08.2024 становить 6786 грн, з яких 5800 грн - тіло кредиту та 986 грн - заборгованість за відсотками, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Це ж стосується і кредитного договору №73735794 від 14.09.2024, сукупна заборгованість відповідачки за цим договором становить 4960,00 грн., з яких 4000 грн - тіло кредиту та 960 грн - заборгованість за відсотками, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Також судом встановлено, що первісним кредитором здійснювалося нарахування комісій, пені за кредитними договорами. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідачки 11020.00 та 7992.00 грн заборгованості за пенею, то вони є безпідставними, оскільки пунктом 18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України\~передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, вимога позивача про стягнення заборгованості за пенею до задоволення не підлягає. Щодо позовної вимоги про стягнення комісії суд зазначає наступне. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Разом з тим, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 по справі №204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Так,\~у кредитному\~договорі №\~2157961\~від 23\~серпня 2024\~року,\~укладеним між\~ [PERSON] \~та ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~передбачена комісія за надання позики 29.7% (фіксована) від суми наданої позики (що в грошовому виразі складає 1723,180 грн. Із довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2157961 від 23 серпня 2024 року вбачається, що залишок по комісії становить 754 грн. У кредитному\~договорі №\~73735794\~від 14\~вересня 2024\~року,\~укладеним між\~ [PERSON] \~та ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~передбачена комісія за надання позики 15.00%, що в грошовому виразі складає 600.00 грн. Із довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № 73735794 від 14 вересня 2024 року, вбачається, що залишок по комісії становить 600 грн. Проте, суд звертає увагу, що в кредитних договорах за № 2157961 від 23 серпня 2024 року та за № 73735794 від 14 вересня 2024 року, не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням кредиту і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена комісія, пов`язана з наданням кредиту, а тому доводи представника позивача у відповіді на відзив про те, що у відповідності до умов укладених договорів передбачено умови нарахування комісії не заслуговують на увагу. В зв`язку з чим положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію, пов`язану з наданням кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 січня 2024 року в справі 727/5461/23, від 09 жовтня 2024 року в справі 582/202/22. В зв`язку з цим підстав стягувати нараховану позивачем у даній справі заборгованість по комісії в сумі 1354 грн не має, а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наведеним судом обставинами та дослідженими доказами. Щодо вирішення питання судових витрат. ТОВ «ФК «ЄАПБ» у позовній заяві просило суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У зв`язку із частковим задоволенням позовної заяви, відповідно до приписів\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати підлягають розподілу пропорційно до задоволених вимог. На підтвердження судових витрат ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано копію платіжної інструкції від 12.08.2025 №128973 за сплату судового збору в сумі 3028.00 грн та копію платіжної інструкції від 26.09.2025 №137831 за сплату судового збору в сумі 3028,00 грн за подання позовної заяви. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено на 36.58% (11746.00 грн від 32112,00 грн), тому з відповідачки слід стягнути сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2215,28 грн за подання позовної заяви. При вирішенні питання про стягнення із позивача витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, суд керується таким. Відповідачці [PERSON] надавалася професійна правнича допомога адвокатом Цокало Т.М. Для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвокат подала до суду такі документи: копію договору про надання правничої допомоги №1396 від 17.10.2025, укладеного між Обізюк Т.С. та Цокало Т.М.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копію ордера; копію квитанції №1396 від 17.10.2025 про отримання гонорару за договором №1396 від 17.10.2024; копію детального опису робіт (наданих послуг) за договором №1396 від 17.10.2024. До вищезгаданого детального опису робіт (наданих послуг) входять: надання усної консультації, ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та написання відзиву. Загальна вартість виконаних робіт становить 9 000,00 грн. Аналізуючи подані стороною відповідача докази на підтвердження витрат на правову допомогу, враховучи подане клопотання з боку позивача про зменшення відшкодування судом вказаних витрат, оцінюючи реальність адвокатських послуг та їхню вартість, суд дійшов такого висновку. Частиною 4\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню з позивача на користь відповідача у розмірі 5000 грн. Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд, згідно з положеннями\~ст. 141 ЦПК України, присуджує відповідачу судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (36,58%), а саме в сумі 3171,00 грн,

Outcome: partial