Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок та просить визнати за нею право приватної власності на житловий будинок, зазначений у плані під літ «А» з прибудовами літ. «А1,а,а4», загальною площею 73,5 кв.м., в тому числі житловою площею 36,5 кв.м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами: сараями літ. «М,Н,Р,Ц,Ч1», погребом літ. «р», літнім душем літ. «Ю», убиральнею літ. «Я», вимощенням І, колодязем ІІІ, воротами №2, огорожею №3,4,9, хвірткою №5, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області Налдіною М.М. 03.05.2007 року, на праві приватної спільної часткової власності належать 3/5 частин житлового будинку, зазначеного у плані літ. «А,А1,а,а2,а4,а5» загальною 133,2 кв.м., в тому числі житловою площею 64,4 кв.м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами: гаражами літ. «Б,О», літньою кухнею літ. «Д», сараями літ. «д,К1,К2,О1,Ф1,Ш1,Н,М,Р,Ч1,Ц», погребами літ. «д1,р», вбиральнями літ. «Г2,Я», літніми душами літ. «С1,Ю». навісом літ. «XI», вимощенням І, огорожею №1,2,3,5-9, колодязями питними II,III, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Котовською районною державною нотаріальною конторою Одеської області 20.12.2012 року на праві приватної спільної часткової власності належали 2/5 частин житлового будинку з відповідними госдарськими будівлями та спорудами, який знаходився за адресою: [ADDRESS] . 04 лютого 2020 року вона разом з [PERSON] , посвідчили у приватного нотаріуса Подільського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В. заяву про поділ земельної ділянки з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] . 20 грудня 2022 року рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області по справі 505/2498/22 припинено право приватної спільної часткової власності її та [PERSON] на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Виділено в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнано за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок літ. «А,А1,а2,а5» загальною площею 59,7 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., гараж літ. «Б», літня кухня літ. «Д», сарай літ. «д», погріб літ. «д1», сарай літ. «К1», сарай літ. «К2», гараж літ. «О», сарай літ.»О1», сарай літ. «Ф1», вбиральня літ. «Г2», літній душ літ. «С1», сарай літ. «Ш1», навіс літ. «XI», огорожа № 1,6,7,8, - вимощення І, колодязь питний II за адресою: [ADDRESS] . Іншу частину спільного майна за адресою: [ADDRESS] залишено у власності за нею. Але, при проведенні технічної інвентаризації встановлено, що опис нерухомого майна, що зазначений в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого 03.05.2007 року Кодимською державною нотаріальною конторою Одеської області не відповідає складу нерухомого майна в натурі, оскільки змінена її частка у спільній частковій власності за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.02022 року. Фактично станом на дату проведення поточної інвентаризації нерухомого майна по [ADDRESS] її частка складає 1/1 замість 3/5 частин, зазначених у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого 03.05.2007 року. Нерухоме майно, що було у спільній частковій власності [PERSON] у вигляді 2/5 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , виділено в окрему поштову адресу по [ADDRESS] , з часткою 1/1 на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2022 року. Відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2022 року право приватної спільної часткової власності співвласників [PERSON] з часткою 2/5 та її часткою 3/5 припинено. До складу нерухомого майна по [ADDRESS] , що належить їй з часткою 1/1 входить: житловий будинок літ. «А,А1,а,а4», загальною площею 73,5 кв.м., в тому числі житловою площею - 36,5 кв.м., сараї літ. «М,Н,Р,Ц,Ч1», погріб літ. «р», літній душ літ. «Ю», вбиральня літ. «Я», вимощення І, колодязь III, ворота №2, огорожа №3,4,9, хвіртка №5. В зв`язку з тим, що вирішити це питання в позасудовому порядку вона не має можливості, тому змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Ухвалою суду від 10.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25.05.2023 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 11.03.2025 року долучено до матеріалів справи висновок судового експерта Тінкован Раїси Дмитрівни №03-2025 від 14.02.2025 року за результатами експертних досліджень за заявою [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, у зв"язку з виділом частки співвласника [PERSON] в натурі зі спільного нерухомого майна. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Овсяницька С.М. в судове засідання не з`явились, представник позивачки надала заяву, яка зареєстрована в канцелярії Подільського міськрайонного суду Одеської області за вх.№20030 від 08.12.2025 року про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач, представник Подільської міської ради Подільського району Одеської областів судове засідання не з`явився, надав заяву, але надала заяву, яка зареєстрована в канцелярії Подільського міськрайонного суду Одеської області за вх.№6978 згідно якої просив розглянути справу за відсутності представника, при винесенні рішення покладатися на розсуд суду. У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи, позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області Налдіною М.М. 03.05.2007 року, на праві приватної спільної часткової власності належать 3/5 частин житлового будинку, зазначеного у плані літ. «А,А1,а,а2,а4,а5» загальною 133,2 кв.м., в тому числі житловою площею 64,4 кв.м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами: гаражами літ. «Б,О», літньою кухнею літ. «Д», сараями літ. «д,К1,К2,О1,Ф1,Ш1,Н,М,Р,Ч1,Ц», погребами літ. «д1,р», вбиральнями літ. «Г2,Я», літніми душами літ. «С1,Ю». навісом літ. «XI», вимощенням І, огорожею №1,2,3,5-9, колодязями питними II,III, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме мано, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №318883080 від 27.12.2022 року інші 2/5 частини вищевказаного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] належать [PERSON] , підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину ВТВ №435343 р№1240, 20.122012, Котовська районна державна нотаріальна контора. 04.02.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено заяву про поділ земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , яка посвідчена приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В. , зареєстрована в реєстрі №221, 222, згідно якої земельна ділянка площею 0,0694 га належатиме [PERSON] , земельна ділянка площею 0,0812 га належатиме [PERSON] . Згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2022 року по справі 505/2498/22 припинено право приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Виділено в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнано за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок літ. «А,А1,а2,а5» загальною площею 59,7 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., гараж літ. «Б», літня кухня літ. «Д», сарай літ. «д», погріб літ. «д1», сарай літ. «К1», сарай літ. «К2», гараж літ. «О», сарай літ.»О1», сарай літ. «Ф1», вбиральня літ. «Г2», літній душ літ. «С1», сарай літ. «Ш1», навіс літ. «XI», огорожа № 1,6,7,8, - вимощення І, колодязь питний II за адресою: [ADDRESS] . Іншу частину спільного майна за адресою: [ADDRESS] залишено у власності за [PERSON] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 322616874 від 13.02.2023 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 59,7 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., Опис: Б - гараж; Д - літня кухня; Д - сарай; д1- погріб; К1 - сарай; К2 - сарай; О - гараж; О1- сарай; Ф1 - сарай; Г2 - вбиральня; С1 - літній душ; Ш1 - сарай; XI- навіс; І- вимощення; II- колодязь; №1,6,7,8 - огорожа; А - житловий будинок; А1 - житлова добудова; а2 - прибудова; а5 - прибудова, адреса: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , розмір частки - 1, зареєстрований 01.02.2023 року в державному реєстрі речових прав державним реєстратором Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області Ремінним О.О. на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2022 року. Згідно інформаційної довідки за вих.№5 від 07.02.2023 року на житловий будинок [ADDRESS] , виданої [PERSON] , після проведення обстеження на місці 15.12.2022 року та проведення комплексу робіт встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] дійсно відповідає наступним характеристикам: А - житловий будинок, А1 - прибудова, а - прибудова; а4 - прибудова; М - сарай; Н - сарай; Р - сарай; р - погріб; Ц- сарай; Ч1 - сарай; Ю - літній душ, Я - убиральня, І - вимощення, III - колодязь, № 2 - ворота, № 3,4,9 - огорожа, № 5 - хвіртка, загальна площа - 73,5 кв.м., житлова площа - 36,5 кв.м. При проведенні технічної інвентаризації встановлено, що опис нерухомого майна, що зазначений в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого 03.05.2007 року Кодимською державною нотаріальною конторою Одеської області не відповідає складу нерухомого майна в натурі, оскільки змінена частка у спільній частковій власності [PERSON] за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2022 року. Фактично станом на дату проведення поточної інвентаризації нерухомого майна по [ADDRESS] частка [PERSON] складає 1/1 замість 3/5 частин, зазначених у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого 03.05.2007 року (р-р №1717). Нерухоме майно, що було у спільній частковій власності [PERSON] у вигляді 2/5 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , виділено в окрему поштову адресу по [ADDRESS] , з часткою 1/1 на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2022 року, справа №505/2498/22. Відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2022 року, справа №505/2498/22 право приватної спільної часткової власності співвласників [PERSON] з часткою 2/5 та [PERSON] з часткою 3/5 припинено. До складу нерухомого майна по [ADDRESS] , що належить [PERSON] з часткою 1/1 входить: житловий будинок літ. «А,А1,а,а4», загальною площею 73,5 кв.м., в тому числі житловою площею - 36,5 кв.м., сараї літ. «М,Н,Р,Ц,Ч1», погріб літ. «р», літній душ літ. «Ю», вбиральня літ. «Я», вимощення І, колодязь III, ворота №2, огорожа №3,4,9, хвіртка №5. Згідно висновку експерта Тінкован Р.Д. №03-2025 за результатами експертних досліджень за заявою [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, у зв"язку з виділом частки співвласника [PERSON] в натурі зі спільного нерухомого майна від 14.02.2025 року, об"єкт нерухомого майна по [ADDRESS] підлягає поділу на два окремих обєкти: належні [PERSON] 3/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд можливо виділити в окремий самостійний обєкт нерухомого майна по [ADDRESS] ; належна співвласнику [PERSON] частина нерухомого майна виділена в окремий об"єкт нерухомого майна за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права :а інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених .економ, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не оборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб і (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У спорах про поділ житлового будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу. Тобто, з певної точки зору при будь-якому виділі частки з нерухомості, завжди відбувається поділ цієї нерухомості на два самостійних об`єкта. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 18 червня 2007 року №55 (далі - Інструкція). Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Відповідно до ст. 90 ЗК України на землях міст при переході прав власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.88 ЗК України, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Відповідно до ч.4 ст.88 ЗК України, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Оскільки володіння та порядок користування спільною земельною ділянкою, на якій розташоване належне співвласникам спільне домоволодіння, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або жилий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі. Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. За загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст. 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Разом з тим відповідно до ч.1 ст. 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою). Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи ( ч.5 ст. 319 ЦК України). Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, судом враховується розмір часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд встановить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним і співвласників належним йому майном. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно із статтею 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності на майно. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved