Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали заяви [PERSON] , заінтересована особа: Юридичний департамент Одеської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме факту належності [PERSON] Державного акта на право приватної власності на землю серії ДН від 21.10.1996, відповідно до якого [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0877 га, розташована по [ADDRESS] . Заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтована тим, що на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ДН №00300, виданого Красноармійською Радою народних депутатів 21.10.1996 належить на праві приватної власності земельна ділянка. У зазначеному Державному акті в пункті «Прізвище, ім`я, по батькові» прізвище заявниці зазначено з помилкою « [PERSON] ». Проте в наступному пункті воно зазначене вірно « [PERSON] ». Таки чином, у Державному акті №00300 прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] », що не збігається із записом у її паспорті, де її прізвище зазначено як « [PERSON] ». Зазначена обставина перешкоджає [PERSON] повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а також унеможливлює внесення відомостей про право власності на земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали заяви передані для розгляду суддя Чорнусі Ю.В. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2025 заяву про встановлення юридичного факту залишено без руху, заявнику встановлений десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків заяви. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.08.2025 відкрите провадження та призначений розгляд заяви в порядку окремого провадження з викликом сторін на 02.10.2025. 15.08.2025 на адресу Приморського районного суду м. Одеси від заявниці [PERSON] надійшло клопотання про долучення доказів/документів у справі, в якому заявниця просила долучити до матеріалів справи відповідь Покровської міської військової адміністрації від 21.07.2025 №3-504-1.1. У судові засідання 02.10.2025 та 25.11.2025 учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 26.08.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника Юридичного департаменту Одеської міської ради Танасійчук Г.М. надійшла заява про розгляд справи без участі уповноваженої особи Юридичного департаменту Одеської міської ради. Заявниця про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України 25.11.2025 суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення та відклав проголошення судового рішення до 05.12.2025. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення є встановлення факту належності [PERSON] Державного акта на право приватної власності на землю серії ДН, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №00300. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по - батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд встановив, що 21.10.1996 [PERSON] на підставі рішення Виконкому Красноармійської міської Ради народних депутатів від 21.08.1996 №493 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0877 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території [ADDRESS] , на підставі чого 21.10.1996 виданий та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності за №00300 Державний акт на право приватної власності на землю серії ДН. З долученого до заяви витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1200662622025 від 27.02.2025 вбачається, що власником земельної ділянки з кадастровим номером 1413200000:09:070:1289, розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0877 га, зазначена [PERSON] на підставі Рішення виконкому Красноармійської міської ради від 21.08.1996 №493 (Державний акт від 21.10.1996 ДН 000000). В паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 13.01.2001 Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області, в картці фізичної особи-платника податків, виданій 21.07.2009 Красноармійською ОДПІ, у довідці від 12.09.2024 №5105-5003446831 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та у пенсійному посвідченні № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданому 08.06.2006 Пенсійним фондом України прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] ». В матеріалах справи наявна копія заяви [PERSON] про виправлення помилки в Державному акті на право приватної власності на землю, з якої вбачається, що заявниця зверталася до Покровської військової адміністрації з вимогою внесення виправлень у Державний акт на право приватної власності на землю. З відповіді Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 21.07.2025 №3-504-1.1 на звернення заявниці, вбачається, що останній відмовлено у внесенні виправлень у Державному акті. В той же час, з самого Державного акта про право власності на землю серїі ДН, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 00300, що у ньому допущена помилка у написанні прізвища власника, яке в одній частині акта зазначено як " [PERSON] ", а в іншій - " [PERSON] ". Наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є належними, допустимими і достатніми для висновку про доведеність факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу Державного акта на право приватної власності на землю серії ДН, виданого та зареєстрованого 21.10.1996 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №00300. Встановлення факту належності документів має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформлених правовстановлюючих документів дає можливість заявнику реалізувати свої права власника майна. Зважаючи на відсутність електропостачання в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси повний текст рішення складений 15.12.2025.

Outcome: approved