Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

08.09.2025 позивач в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , призначити її опікуном дитини; стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі частини від доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] у сина позивача народилася донька [PERSON] . Але весь час вихованням онуки займається саме позивач, так як мати дитини - відповідач у справі зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами. 11.08.2023 син зареєстрував шлюб з відповідачем, адже намагався зберегти сім`ю та створити гарні умови для доньки. Новостворена сім`я проживала разом з позивачем, яка продовжувала займатися вихованням онуки. Син підтримував дружину, допомагав їй стримуватися від зловживання алкоголем. [INFO] син загинув під час захисту Батьківщини, після чого відповідач виїхала до м. Харків, залишивши доньку [PERSON] з позивачем. Спочатку інколи приїжджала до онуки, виходила з нею на уроки, а в подальшому припинила участь у її житті повністю. На її неодноразові звернення, ніяк не реагує. З цього часу участі у вихованні доньки не приймає, не спілкується з нею. В серпні 2025 року приїзжала до домоволодіння позивача, перебуваючи в порушеному психоемоційному стані, вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно позивача та онуки, виражалася нецензурною лайкою, чим налякала дитину. Наразі онука боїться матір та взагалі не має бажання спілкуватися з нею. Вважає наявними підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] , оскільки протягом останніх років, незважаючи на неодноразові звернення, відповідач не виконує свої батьківські обов`язки відносно доньки та не бажає їх виконувати, не вживає заходів щодо забезпечення дитині достатнього життєвого рівня, повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку та захисту її законних прав і інтересів, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не цікавиться життям і навчанням доньки, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Для повноцінного утримання дитини позивач має будинок, який належить їй на праві власності. Має дохід у вигляді пенсії по втраті годувальника, отримує допомогу від держави у зв`язку із загибеллю сина. За станом здоров`я протипоказань для оформлення опіки не має. Зазначила, що з моменту загибелі сина, мати дитини не тільки не бере участі у вихованні дитини, але й не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання. Позивач самостійно повністю забезпечує дитині всі умови життя, харчування, лікування, навчання та розвитку. Так як відповідач є працездатною особою, не визнана недієздатною чи безвісти відсутньою, не звільнена від обов`язку утримання дитини. Достовірних даних щодо місця роботи відповідача не має. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 09.09.2025 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку загального позовного провадження. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з додатками направлено відповідачу рекомендованим повідомленням, але відправлення повернуто до суду через відсутність адресата за вказаною адресою, про що свідчить відмітка Укрпошти від 01.10.2025. У випадку, якщо судову повістку не вручено та зазначено, що «адресат відсутній за вказаною адресою», за вимогами п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Згідно висновку Верховного Суду у постанові від 18.01.2023 у справі №947/15524/20, відповідно до ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, у відповідності до ч.10 ст.187 ЦПК України виклик [PERSON] , як відповідача у справі, здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку учасники справи не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, учасниками справи не заявлялися. Позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просять задовольнити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення з урахуванням висновку Служби у справах дітей. Представник Служби у справах дітей Кириченко Д. просить ухвалити рішення враховуючи інтереси неповнолітньої дитини [PERSON] . Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання жодного разу не з`явилася, поважність причин неявки не повідомила. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.279,280 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є матір`ю [PERSON] , що підтверджується даним свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №6918 від 04.09.1987. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №300 від 13.06.2017, які 11.08.2023 уклали шлюб, зареєстрований Першим відділом ДРАЦС у м. Харкові СМУМЮ, актовий запис №1948 від 11.08.2023 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №511 від 23.10.2024. Із довідки-характеристики №03.09-47/58 від 22.08.2025, [PERSON] проживає як ВПО за адресою: [ADDRESS] в будинку свекрухи [PERSON] . Разом з нею як ВПО зареєстрована донька [PERSON] . [PERSON] за час проживання участі в житті громади не приймає, від мешканців села та сусідів скарг не надходило. Останні два місяці на території громади не проживає, участі в житті доньки не приймає. Наявна інформація про виклик поліції 07.08.2025 на неадекватні дії [PERSON] , яка приїхала до с. Вишневе навідати доньку, зі слів [PERSON] вела себе неадекватно, лаялася, кричала, погрожувала, внаслідок чого дитина дуже злякалася. Натомість бабуся викликала поліцію, складено відповідні акти. Зі змісту характеристики, [PERSON] є ученицею 3 класу Мельниківського ліцею Валківської міської ради, де навчається з першого класу. Зарекомендувала себе як уважна, старанна учениця. Навчається в міру своїх сил, виявляє зацікавленість до навчання. Має гарну пам`ять, швидко запам`ятовує навчальний матеріал. Виявляє логічне мислення. Має здібності до вивчення предметів гуманітарного циклу. На уроках завжди активна, регулярно і своєчасно виконує домашні завдання. Має добрий загальний розвиток, багато читає. Дівчинка скромна, весела, товариська. В характері домінують ввічливість, доброзичливість, стриманість, справедливість, тактовність. Підтримує дружні стосунки з однокласниками. До вчителів та дорослих ставиться з повагою. Не має вад здоров`я. Фактично дитина проживає з бабусею [PERSON] . Забезпечена всім необхідним для дистанційного навчання: є письмове приладдя, інтернет, ноутбук, телефон. За два роки дистанційного навчання з класним керівником більшість спілкувалася бабуся, інколи - мама [PERSON] . У першому класі переважну більшість навчального часу разом з дівчинкою проводила бабуся, яка приходила на консультації до класного керівника. Під час навчання у другому класі на онлайн уроках була присутня і мама. З учителями ліцею мама не спілкувалась. За літні місяці спілкування з членами родини не було. У класній групі Viber проведено опитування, відповіді на питання отримали від бабусі. З висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, виданого КНП «Валківська ЦРЛ» від 28.08.2025, дитина [PERSON] визнана здоровою. Із висновку органу опіки та піклування Валківської міської ради за №04-33/5324 від 31.10.2025, при обстеженні житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] працівниками служби у справах дітей встановлено, що в родині проживає бабуся [PERSON] разом з онукою [PERSON] . Стан приміщення задовільний. Будинок електрифікований, газифікований, є пічне опалення, водопостачання. Чисто, прибрано. Є продукти харчування. У дитини окрема кімната, є місце для навчання та відпочинку. Забезпечена необхідними речами відповідно до віку. Стосунки між ними доброзичливі. Бабуся приділяє увагу навчанню та вихованню онуки. Родина має статус внутрішньо переміщених осіб. Під час бесіди із [PERSON] відомо, що вона є матір`ю батька дівчинки. Весь час після народження онуки займалася її вихованням, оскільки мати дитини [PERSON] зловживала алкогольними напоями та наркотичними засобами. Батько дитини [INFO] загинув під час проходження служби в ЗСУ. Після його смерті [PERSON] переїхала до міста Харкова, залишивши доньку [PERSON] на виховання бабусі. Спочатку [PERSON] іноді приїжджала до дитини, але згодом припинила брати участь у її вихованні. Після загибелі чоловіка [PERSON] участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, не спілкується з нею. У серпні 2025 року [PERSON] приїжджала до [PERSON] , перебувала у збудженому психоемоційному стані. Вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно [PERSON] та малолітньої доньки [PERSON] , виражалася нецензурною лайкою, налякала дитину, в зв`язку з чим викликалась поліція та складені адміністративні протоколи на [PERSON] . Після цього випадку [PERSON] стала боятися матір, не має бажання спілкуватися з нею. Без поважних причин [PERSON] заняття не пропускає, забезпечена всім необхідним для навчання: ноутбук, письмове приладдя, зошити, матеріали для уроків мистецтва, сезонний одяг та взуття. На уроках активна, уважна, старанна. Добре засвоює навчальний матеріал, багато читає. Відповідально ставиться до виконання всіх завдань. Індивідуального навчання не потребувала. Привітна, товариська, має багато друзів, користується авторитетом серед однокласників. Наразі про стосунки [PERSON] з матір`ю ні класному керівнику, ні директору нічого не відомо. Спілкування щодо організації навчання відбувається з бабусею [PERSON] , з якою дитина проживає. За час навчання у 3 класі, спілкування матері з класним керівником та іншими вчителями ліцею не було. 3 інформації КНП «Валківський центр первинної медико-санітарної допомоги», дитина [PERSON] декларації про вибір сімейного лікаря з лікарями закладу не має, в ЕСОЗ (електронна система охорони здоров`я) зареєстрована як [PERSON] , [INFO] . За медичною допомогою до закладу зверталась у супроводі бабусі. За інформацією ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області, відносно [PERSON] складено протокол серії ВАД/697018 від 07.08.2025 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, також притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, протокол серії ВАД/699374. Управлінням соціального захисту населення Валківської міської ради надано акт оцінки потреб сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в якому зазначено, що за цією адресою проживають: [PERSON] - бабуся, [PERSON] - дитина. Зі слів бабусі мати дитини [PERSON] за цією адресою не проживає, мешкає в м. Харків. В помешканні чисто, прибрано, у [PERSON] окрема облаштована кімната. На момент візиту продукти харчування в наявності. Дівчинка виглядає здоровою. [PERSON] навчається у [PERSON] ліцеї у 3 класі, канцтовари та гаджети у наявності. Дитина активна, врівноважена, відсутні ознаки девіантної поведінки. Фактично вихованням та доглядом за дитиною займається бабуся. Мати [PERSON] участі у вихованні доньки не приймає, не цікавиться життям дитини, не допомагає матеріально, не спілкується по телефону. [PERSON] має гарні стосунки з бабусею, має друзів, але не виявляє бажання спілкуватися з матір`ю. Для проведення бесіди щодо питання позбавлення батьківських прав матері відносно малолітньої дитини працівники служби у справах дітей намагались вийти на зв`язок з [PERSON] , але жінка за місцем реєстрації не проживає, на мобільні номери ( [NUMBER] , [NUMBER]), надані [PERSON] , не відповідає. Наразі місцезнаходження її невідоме. Зі слів [PERSON] , її знайомі повідомляли, що бачили [PERSON] в м. Харків у нетверезому стані. 24.10.2025 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалося питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] . Староста Мельниківського старостинського округу Сердюк В.І. підтвердила, що [PERSON] на території старостинського округу вже більше півроку не з`являється. Останній раз, коли приїздила до дитини, влаштувала сварку, дівчинка боїться маму, не хоче з нею спілкуватись. Під час візиту до сім`ї [PERSON] староста стала свідком телефонної розмови між [PERSON] та [PERSON] , яка перебувала в нетверезому стані, висловлювалась нецензурною лайкою. [PERSON] добре знає сім`ю [PERSON] , яка разом із сином та онукою часто приїздили на дачу ще до початку повномасштабного вторгнення країни агресора. Вихованням [PERSON] займався батько [PERSON] та бабуся [PERSON] . Ще тоді мати участі у вихованні дитини майже не приймала. За результатами досліджених матеріалів та наданої інформації, орган опіки та піклування Валківської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , що відповідає інтересам дитини. Ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні від 11.07.2017 у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Згідно із ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. У постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав згідно ст.165 СК України мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ст.81 ЦПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи наведені норми, суд доходить висновку, що матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів, аналіз яких в сукупності свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків з виховання малолітньої доньки, тому з метою захисту її прав та інтересів суд задовольняє позовні вимоги в цій частині. При цьому суд враховує, що з урахуванням вимог ч.1 ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо позовних вимог про призначення позивача опікуном онуки, суд враховує її особисті якості, здатність до виховання дитини, ставлення до неї, та безпосередньо бажання самої дитини. Із довідки-характеристики №03.09-47/57 від 22.08.2025, [PERSON] тривалий час проживає за адресою: [ADDRESS] разом з малолітньою онукою [PERSON] . Пенсіонер за віком, добра господиня, уважна бабуся. Онука є ученицею Мельниківського ліцею, бабуся постійно спілкується з учителями, слідкує за навчанням, займається вихованням дівчинки. Не конфліктна, у гарних відносинах з сусідами. Позивач отримує пенсію за віком (пенсійне посвідчення № [NUMBER] ). З висновку про стан здоров`я, виданого КНП «Валківська ЦРЛ» від 28.08.2025, позивач визнана здоровою. На території України станом на 14.02.2025 відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність не знятої чи непогашеної судимості, про розшук - відсутні, про що свідчить витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості». Згідно із ст.55 ЦК України, ст.243 СК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. За змістом ст.58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Ч.3 ст.60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У ст.62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного (ст.63 ЦК України, ст.244 СК України). За ст.67 ЦК України, ст.249 СК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право: 1) на проживання в сім`ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку; 2) на забезпечення їй умов для всебічного розвитку, освіти, виховання і на повагу до її людської гідності; 3) на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону; 4) на захист від зловживань з боку опікуна або піклувальника. Встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати (ст.247 СК України). Таким чином, зібрані у справі докази в сукупності підтверджують, що малолітня [PERSON] позбавлена батьківського піклування, з народження проживає з позивачем, яка наділена правом здійснювати захист дитини, забезпечує її умовами для всебічного розвитку, освіти, виховання. Малолітня потребує постійної допомоги у вирішенні питань щодо організації свого життя, які може вирішити за допомогою близької людини - бабусі, яка має можливість виконувати обов`язки опікуна, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд зазначає, що ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачає право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. (ст.181 СК України) При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З вимог ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідачем не надано доказів щодо неспроможності сплати аліментів на утримання малолітньої доньки у заявленому позивачем розмірі. З урахуванням положень ст.180-183 СК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду, до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для забезпечення її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На підставі викладеного,

Outcome: approved