Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди в розмірі 33539,28 грн. та зобов`язання повернути об`єкт оренди, шляхом виселення. Свої вимоги мотивує тим, що 23.09.2024 між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та [PERSON] укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності №Г-13659-24, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення мезоніну під індексом 8-2 площею 25,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Строк договору оренди встановлювався на 5 років (з 23.09.2024 до 23.09.2029). Відповідно до п.9.1 договору, місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону, складає 2852,58 грн. без ПДВ. Однак, відповідачем орендна плата за договором сплачувалась невчасно та не в повному обсязі. Враховуючи те, що орендарем було допущено порушення за договором, а саме: наявність сумарної заборгованості зі сплати орендної плати в сумі 19869,53 грн., тобто більшої, ніж плата за 6 місяців, Управління комунальної власності ДЕР ЛМР ініціювало процедуру одностороннього припинення договору оренди, яка передбачена пп.12.7.1, 12.8 договору. 01.05.2025 Управлінням комунальної власності ДЕР ЛМР на адресу відповідача було надіслано припис №2302-вих-63609 про усунення порушень договору оренди. Протягом встановленого у приписі часу [PERSON] не усунув порушень договору оренди, тому Управління надіслало йому повідомлення №4-2302-49585 від 05.09.2025 про дострокове припинення договору оренди №Г-13659-24(АП) від 23.09.2024. Також, [PERSON] був поінформований про обов`язок протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути об`єкт оренди балансоутримувачу за актом повернення, сплатити заборгованість, нараховану до дати повернення об`єкта оренди та виконати інші обов`язки у зв`язку із поверненням майна, передбачені розділом 4 незмінюваних умов договору. Лист про дострокове припинення договору №4-2302-49585 від 05.09.2025 було надіслано 05.09.2025, отже договір оренди припинено 12.09.2025. Однак, як вбачається із листа балансоутримувача №4-230201-54965 від 01.10.2025, орендар у встановлений термін акти повернення орендованого майна не підписав, балансоутримувачу дані акти станом на 01.10.2025 не повернув. Відтак, позивач вважає, що вимога про виселення відповідача із нежитлових приміщень мезоніну під індексом 8-2, площею 25,1 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , є обгрунтованою. Окрім того, у зв`язку із простроченням повернення об`єкта із оренди відповідачу з 18.09.2025 нараховується неустойка. Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди станом на 08.10.2025 становить 33539,28 грн., з яких 30358,76 грн. - орендна плата та 3180,52 грн. - неустойка. Враховуючи наведене, просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2025 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 24.11.2025 відповідач [PERSON] подав клопотання про відкладення розгляду справи. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25.11.2025 розгляд справи відкладено та надано відповідачу час на підготовку та скерування відзиву на позовну заяву. 08.12.2025 відповідач подав заперечення на позовну заяву, у яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради. В обґрунтування своїх заперечень покликається на те, що він не отримував, а Управління комунальної власності ДЕР ЛМР не надсилало йому документи з приводу виселення з орендованого приміщення. Окрім того, відповідач стверджує, що припис та повідомлення про припинення в односторонньому порядку договору оренди №Г-13659-24(АП) не підписані уповноваженою особою УКВ ДЕР ЛМР. Зокрема зазначає, що підпису немає на оригіналах надісланих документів та за QR-кодом внизу документа, а на сайті ЛМР не працює пошук за реквізитами документів, що унеможливлює перевірити їх достовірність. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на їх поштову та електронну адресу. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, 23.09.2024 між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та [PERSON] укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності №Г-13659-24, згідно якого орендодавець і балансоутримувач передали, а орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення мезоніну під індексом 8-2, площею 25,1 кв.м., за адресою: [ADDRESS] /а.с.7-12/. Строк договору оренди встановлювався на 5 років (з «23» вересня 2024 до «23» вересня 2029 включно) (п.12.1 Договору). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до частини першої статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до п.3.1 Договору, орендна плата становить суму, визначену в п.9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством України. Згідно п.9.1 Договору, місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону, складає 2852,58 грн. без ПДВ. Орендар сплачує орендну плату на рахунок орендодавця та балансоутримувача у співвідношенні визначеному у п.16 Умов, а саме сплачує 90% від суми орендної плати орендодавцю та 10 % - балансоутримувачу щомісяця до 15 числа поточного місяця оренди. Податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати (пп.3.4 та 3.5 Договору). Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Частиною 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Однак, всупереч умовам укладеного договору та вимогам вищезазначених законодавчих актів, відповідач здійснював плату за договором невчасно та не в повному обсязі, що підтверджується довідкою про заборгованість №4-2302-12229 від 11.10.2025 /а.с.21/. Зокрема, орендарем було допущено порушення за Договором, а саме: наявність сумарної заборгованості зі сплати орендної плати в сумі 19869,53 грн., тобто більшої, ніж плата за 6 місяців, у зв`язку з чим Управління комунальної власності ДЕР ЛМР ініціювало процедуру одностороннього припинення договору оренди, яка передбачена пп.12.7.1, 12.8 Договору. В п.12.7.1 незмінюваних умов Договору зазначено, що договір може бути достроково припинений на вимогу орендодавця, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці. Згідно з п.12.8 незмінюваних умов Договору про наявність однієї з підстав для дострокового припинення цього договору з ініціативи орендодавця, передбачених пунктом 12.7 цього договору, орендодавець або балансоутримувач повідомляє орендареві та іншій стороні договору листом із зазначенням опису порушення і вимогу про його усунення в строк не менш як 15 та не більш як 30 робочих днів з дати надсилання листа (у строк п`яти робочих днів, якщо порушення стосується прострочення сплати орендної плати або перешкоджання у здійсненні орендодавцем або балансоутримувачем контролю за використанням майна). Відповідно до абз.2 п.12.8 незмінюваних умов договору, якщо протягом встановленого у приписі часу орендар не усунув порушення, орендодавець надсилає орендарю лист, у якому повідомляє орендареві про дострокове припинення договору на вимогу орендодавця. У листі зазначається підстава припинення договору, посилання на вимогу про усунення порушення, а також посилання на обставини, які свідчать про те, що порушення триває після закінчення строку, відведеного для його усунення 01.05.2025 Управлінням комунальної власності ДЕР ЛМР на адресу відповідача було надіслано припис №2302-вих-63609 про усунення порушень договору оренди /а.с.20/, в якому зазначено, що станом на 01.05.2025 [PERSON] має заборгованість перед орендодавцем за користування об`єктом оренди за Договором в сумі 19869,53 грн., тобто сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за 6 місяців, що є підставою для дострокового розірвання Договору за ініціативою орендодавця відповідно до п.12.7.1 незмінюваних умов Договору /а.с.19/. Також, вимагалось усунути наведене порушення у п`ятиденний строк, а саме заплатити вказану суму заборгованості на банківські реквізити для сплати, які наведені у п.15 змінюваних умов Договору, а у разі невиконання вимог цього припису Управління комунальної власності заявлятиме про дострокове припинення Договору в порядку, встановленому п.12.8 незмінюваних умов, а також звертатиметься із позовом до суду про стягнення заборгованості та виселення з об`єкта оренди. Як вбачається з матеріалів справи, протягом встановленого у приписі часу [PERSON] не усунув порушень договору оренди, відтак Управління комунальної власності ДЕР ЛМР надіслало йому повідомлення №4-2302-49585 від 05.09.2025 про дострокове припинення договору оренди № Г-13659-24(АП) від 23.09.2024 /а.с.16/. В повідомленні №4-2302-49585 від 05.09.2025 зазначено, що у зв`язку із неусуненням у встановлений строк порушень Договору оренди, станом на 20.08.2025 заборгованість з орендної плати за Договором перед Управлінням комунальної власності ДЕР ЛМР складає 26668,35 грн., таким чином відповідач допустив сумарну заборгованість із сплати орендної плати більшу, ніж плата за вісім місяців. Відтак, у відповідності до пп.12.7.1, 12.8 незмінюваних умов Договору, договір достроково припиняється на вимогу орендодавця та вважається припиненим на п`ятий робочий день після надіслання відповідного листа. Також, відповідач був поінформований про обов`язок протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути об`єкт оренди балансоутримувачу за актом повернення, сплатити заборгованість, нараховану до дати повернення об`єкта оренди та виконати інші обов`язки у зв`язку із поверненням майна, передбачені розділом 4 незмінюваних умов Договору. Відповідно до абз.3 п.12.8 незмінюваних умов договору, договір вважається припиненим на п`ятий робочий день після надіслання орендодавцем або балансоутримувачем орендарю листа про дострокове припинення договору. Лист №4-2302-49585 від 05.09.2025 було надіслано 05.09.2025 /а.с.17/, відтак договір оренди припинено 12.09.2025. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»: у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди. Майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акта повернення з оренди орендованого майна (п.4.3 Договору). Відповідно до п.4.2. Договору, протягом трьох робочих днів з моменту припинення цього Договору балансоутримувач зобов`язаний оглянути майно і зафіксувати його поточний стан, а також стан розрахунків за цим договором і за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна в акті повернення з оренди орендованого майна. Не пізніше, ніж на четвертий робочий день після припинення договору балансоутримувач зобов`язаний надати орендодавцю примірник підписаного акта повернення з оренди орендованого майна або письмово повідомити орендодавця про відмову орендаря від підписання акта та/або створення перешкод орендарем у доступі до орендованого майна з метою його огляду, та/або про неповернення підписаних орендарем примірників акта. Як вбачається із листа балансоутримувача №4-230201-51899 від 16.09.2025, 15.09.2025 орендарю надіслано, підписані балансоутримувачем, примірники Актів приймання-передачі для ознайомлення та підписання поштовим відправленням з повідомленням про вручення та описом вкладення /а.с.14/. Відповідно до п.4.2 Договору орендар зобов`язаний: підписати три примірники акта повернення з оренди орендованого майна не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з моменту їх отримання від балансоутримувача і одночасно повернути балансоутримувачу два примірники підписаних орендарем актів разом із ключами від об`єкта оренди (у разі, коли доступ до об`єкта оренди забезпечується ключами); звільнити майно одночасно із поверненням підписаних орендарем актів. Однак, як вбачається із листа балансоутримувача №4-230201-54965 від 01.10.2025, орендар у встановлений термін акти повернення орендованого майна не підписав, балансоутримувачу дані акти станом на 01.10.2025 не повернув /а.с.15/. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушували право, примусового виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем було вжито усіх необхідних заходів щодо повідомлення відповідача про припинення договору оренди та обов`язок останнього повернути орендоване майно. Водночас, відповідач не виконав свій обов`язок щодо повернення орендованого майна та оформлення повернення наймачем орендованого майна шляхом підписання відповідного акту приймання-передачі нерухомого майна після дострокового припинення дії договору оренди. Докази виконання вказаного обов`язку відповідачем до суду не подано. Матеріали справи також не містять доказів вчинення Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради дій, спрямованих на ухилення від прийняття об`єкта оренди від [PERSON] або ухилення орендодавця від підписання акту приймання-передачі майна, зокрема такі відповідачем не подавалися. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовна вимога Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради щодо зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень мезоніну під індексом 8-2 площею 25,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , підлягає до задоволення. Що стосується позовних Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за договором оренди в розмірі 33539,28 грн., суд зазначає наступне. Пунктом 4.4 незмінюваних умов Договору передбачено, що якщо орендар не повертає майно після отримання від балансоутримувача примірників акта повернення з оренди орендованого майна, орендар сплачує на рахунок орендодавця та балансоутримувача (згідно з розподілом, встановленим п.16 Умов) неустойку у розмірі подвійної орендної плати за кожний день користування майном після дати припинення цього Договору. Частиною другою статті 785 ЦК України встановлено, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Передбачені статтею 785 ЦК України наслідки пов`язані з моментом припинення договору оренди (найму). Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що із закінченням строку договору оренди, на який його було укладено, за наявності заперечень наймодавця щодо подальшого користування наймачем майном, договір є припиненим, що означає припинення дії (чинності) для сторін всіх його умов, а їх невиконання (невиконання окремих його умов) протягом дії договору є невиконанням зобов`язання за цим договором, що має відповідні наслідки (настання відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов`язків під час дії договору тощо), однак не зумовлює продовження дії (чинність) договору в цілому або тих його умов, що не були виконані (неналежно виконані) стороною (сторонами). Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у орендаря виникає новий обов`язок - негайно повернути річ. Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в оренду. Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві. У випадку якщо орендар не повертає майно після закінчення строку договору оренди орендодавець вправі звернутися до суду з позовом про стягнення з орендаря неустойки (частина друга статті 785 ЦК України), в межах розгляду якого орендар вправі спростувати доводи щодо неповернення ним цього майна чи наявності вини у такому неповерненні. Така неустойка є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі припинення договору, якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору, коли користування майном стає неправомірним. Неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Отже, законодавством, що регулює орендні правовідносини, встановлено можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов`язання щодо повернення об`єкта оренди. Верховний Суд неодноразово зазначав, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, що зумовлює вимогу щодо сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків та здійсненні своїх суб`єктивних прав. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. При здійсненні оцінки правомірності заявлених вимог про стягнення неустойки в порядку частини 2 статті 785 ЦК України, Верховним Судом в постанові від 01.02.2022 у справі № 908/1627/19 зазначено про те, що для суду обов`язковим є врахування обставин невиконання орендарем зобов`язання щодо неповернення майна в контексті його добросовісної поведінки як контрагента за договором оренди та її впливу на обставини неповернення майна орендодавцеві зі спливом строку дії орендних правовідносин. Отже, санкція, передбачена частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, є різновидом неустойки (штрафної санкції), яка є законною неустойкою (постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19) і застосовується у разі, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі. Відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження того, що після припинення договору він повернув об`єкт оренди позивачу. Окрім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення відповідачем дій, які б свідчили про реальний намір передати позивачу орендоване майно та підписати з останнім відповідний акт приймання-передачі. Зважаючи на вищевикладене, у зв`язку із простроченням повернення об`єкта із оренди відповідачу із 18.09.2025 нараховувалась неустойка /а.с.15/. Крім того, відповідно до п.3.12 Договору припинення договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатили заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи пеню та неустойку (за наявності). У відповідача наявна заборгованість зі сплати орендної плати, яка нараховувалась до 17.09.2025 та неустойка, яка нараховувалась із 18.09.2025, що підтверджується довідкою про заборгованість №4-2302-12229 від 11.10.2025. Згідно довідки про заборгованість №4-2302-12229 від 11.10.2025, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 08.10.2025 складає 33539,28 грн., із яких 30358,76 грн. - орендна плата та 3180,52 грн. - неустойка. Сума, яка заявлена до стягнення в розмірі 33539,28 грн. є обґрунтованою та не спростована відповідачем в ході судового розгляду. Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, таким чином, позов підлягає до задоволення. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 4844,80 грн.

Outcome: approved