Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

представник Грибанов Д.В. в інтересах ТОВ «ФК «ЄАПБ», 28.10.2025 звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] 17\~364 грн. 00 коп. боргу за договором надання коштів у кредит № 73664211 від 15.12.2024. Позов обґрунтовує тим, що 15.12.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено кредитний договір № 73664211, згідно умов якого Товариство строком на 30 днів, надало відповідачу 6 000 грн. 00 коп. кредиту зі сплатою процентів за користування кредитом, в порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за таким належним чином не виконував, через що у нього перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виникла заборгованість, яка станом на 23.04.2025 склала 17\~364 грн. 00 коп., що 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписано реєстр боржників № 4 до договору\~факторингу №\~27/03/25 від 27.03.2025, згідно умов якого право грошової вимоги за договором № 73664211 від 15.12.2024 перейшло до позивача, сума заборгованості на 15.10.2025 складає 17\~364 грн. 00 коп., з яких 6\~000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 405 грн. 00 коп. заборгованість за процентами, 10\~059 грн. заборгованість за пенею та 900 грн. комісія за надання кредиту. Просив позов задовольнити. Ухвалою судді від 03.11.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 48). Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» Грибанов Д.В. у заяві від 28.10.2025 просив про задоволення позову та розгляд справи за його відсутності, щодо заочного розгляду справи, не заперечив (а.с. 5). Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву не подав, тому згідно ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив у заяві від 28.10.2025 представник позивача (а.с. 52). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положення ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч.3\~ст.207 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205,\~207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з ч.3 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Із змісту позовної заяви від 28.10.2025, із доданих до неї копій документів, зокрема копії договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73664211 з додатками до нього, паспорта споживчого кредиту убачається, що 15.12.2024 між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» через інформаційно-телекомунікаційну систему укладено електронний договір № 73664211, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «56426». За умовами договору № 73664211, строком на 30 днів, відповідач отримав від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредит у сумі 6 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування коштів на його банківський рахунок із використанням реквізитів електронного платіжного засобу № 5167-59ХХ-ХХХХХ-8605 (а.с. 6-15). [PERSON] , підписавши електронним підписом кредитний договір № 73664211, яким визначено порядок та умови надання кредиту, погодився та підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору та Правила надання грошових коштів та банківських металів у кредит. Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів\~статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із договору позики. Сторони договору погодили процентну ставку, яка становить 0, 225 % та застосовується за умови належного виконання умов договору (п. 2.2.3 договору). Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) становить 4, 00 % на день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 1\~090, 5 %. [PERSON] , не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 73664211 від 15.12.2024, внаслідок чого у нього перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виникла заборгованість, яка станом на 23.04.2025 склала 17\~364 грн. 00 коп. з яких 6 000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 405 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами, 10\~059 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та 900 грн. комісія (а.с. 22). 27.03.2025, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) зобов?язується відступити факторові права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, складених за формою згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 16-17). 23.04.2025, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, згідно якої, загальна сума прав вимоги, що відступається за реєстром боржників № 4 від 23.04.2025 становить 58\~486\~494 грн. 64 коп. (а.с. 18). Факт оплати суми фінансування за відступлення прав вимоги згідно додаткової угоди № 2 від 23.04.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 підтверджується платіжною інструкцією № 6 від 29.04.2025 (а.с. 20). Згідно витягу з реєстру боржників № 4 від 23.04.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу право вимоги до боржника [PERSON] , сума заборгованості останнього за договором № 73664211 склала 17\~364 грн. з яких 6\~000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 405 грн. 00 коп. заборгованість за процентами, 10\~059 грн. заборгованість за пенею та 900 грн. комісія за надання кредиту (а.с. 21). Із матеріалів справи убачається, що на 15.10.2025 заборгованість за договором № 73664211 від 15.12.2024 [PERSON] не погашена, залишок заборгованості складає 17\~364 грн. з яких 6\~000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 405 грн. 00 коп. заборгованість за процентами, нарахованими в межах визначеного договором строку кредитування, 10\~059 грн. заборгованість за пенею та 900 грн. комісія за надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Ураховуючи вищенаведене, а саме те, що [PERSON] внаслідок неналежного виконання умов укладеного 15.12.2024 між сторонами договору допустив заборгованість перед Кредитором, що позивач набув право вимоги до відповідача за договором № 73664211 на законних підставах, позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 73664211 в розмірі 6\~405 грн. 00 коп., з яких 6\~000 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 405 грн. 00 коп. заборгованість за процентами, нарахованими в межах визначеного договором строку кредитування. Суд не убачає підстав для стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в розмірі 900 грн., з огляду на наступне. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.09.2019 справа № 186/1333/16-ц, провадження № 61-27618св18 зазначено, що відповідно до\~рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 у справі № 15-рп/2011, держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (пункт 1 частини другої\~статті 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів. Умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. У постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16 вказується, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Пунктом 2.2.4. договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73664211 від 15.12.2024 передбачено комісію за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 900 грн. Однак, встановивши в кредитному договорі сплату разової комісії, що нараховується в день видачі кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику, що є незаконним, та фактично нарахував комісію за ту саму послугу, за яку відповідач має сплатити згідно з договором проценти. Зазначена правова позиція узгоджується з усталеною судовою практикою Верховного Суду та викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.08.2019 справа № 595/290/17, провадження № 61-29972св18; Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.10.2019 справа № 311/682/16-ц, провадження № 61-24756св18; від 02.10.2019 справа № 760/20414/14-ц, провадження № 61-31205св18. Умова, зазначена у договорі, порушує принцип добросовісності та призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, отже суперечить положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що нарахування позичальнику комісії за надання кредиту без зазначення конкретних послуг, за які її сплачено, є незаконним, відтак вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 900 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає. Окрім цього, не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею за кредитним договором № 73664211 від 15.12.2024 в розмірі 10\~059 грн. 00 коп., з огляду на наступне. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551\~ЦК України). Пунктом 10.5.2 договору передбачено право кредитодавця нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2.2 договору з першого дня понадстрокового користування кредитом (його частиною) за кожен день такого користування, з урахуванням обмежень, визначених ЗУ «Про споживче кредитування». Розмір пені становить 4, 00 % (п. 2.2 договору). Разом з тим, відповідно до п. 18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 12.02.2025 у справі №758/5318/23 суд виснував щодо застосування пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18\~Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Тлумачення пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2\~статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року\~на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Таким чином,\~ураховуючи перехідні\~положення ЦК\~України,\~вимога Товариства\~в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею за кредитним договором № 73664211 від 15.12.2024, задоволенню не підлягає. Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь позивача 1\~116 грн. 93 коп. судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial