Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє представник звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] на користь Лозівської міської ради шкоду заподіяну водним біоресурсам у розмірі 62 084,00 гривень; стягнути з [PERSON] на користь Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що у ході рибоохоронної роботи проведеної рейдовою групою Харківського рибоохоронного патруля, державним інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення від 05.04.2025 серія ХА №000275 про те, що гр. [PERSON] порушив правила рибальства. А саме, о 06:30 годин 05.04.2025 гр. [PERSON] на каналі Дніпро-Донбас неподалік с. Богомолівка Лозівського району Харківської області, ловив рибу забороненими для любительського рибальства знаряддями лову рибацькими сітками з льоси в кількості 5 штук з гумового човна Bark та спіймав рибу: щука 3 шт. 9,0 кг., судак 2 шт. 1,7 кг., лин 8 шт. 3,9 кг., окунь 7 шт. 1,0 кг, карась сріблястий 2 шт. 0,9 кг, лящ 2 шт. 4,0 кг., плітка 1 шт. 0,1 кг, плоскирка 0,1 кг., загальною вагою 17,7 кг., чим порушив р. 4 п.п. 1 п. 1 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Завдавши збитки рибному господарству України на загальну суму 62 084,00 грн. Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.05.2025 року у справі №629/2764/25 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП. Постанова набрала законної сили 19.05.2025 року. У зв`язку з тим, що відповідачем вказані збитки не відшкодовано, представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу час для надання відзиву на позов. Відповідач відзиву у строки, вказані в ухвалі, так і не надав. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.05.2025 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь і засобів незаконно добутих водних живих ресурсів (а.с.7-8). Зі змісту постанови вбачається, що 05.04.2025 року о 06:30 годин гр. [PERSON] на каналі Дніпро-Донбас неподалік с. Богомолівка Лозівського району Харківської області, ловив рибу забороненими для любительського рибальства знаряддями лову рибацькими сітками з льоси в кількості 5 штук з гумового човна Bark та спіймав рибу: щука 3 шт. 9,0 кг., судак 2 шт. 1,7 кг., лин 8 шт. 3,9 кг., окунь 7 шт. 1,0 кг, карась сріблястий 2 шт. 0,9 кг, лящ 2 шт. 4,0 кг., плітка 1 шт. 0,1 кг, плоскирка 0,1 кг., загальною вагою 17,7 кг., чим порушив р. 4 п.п. 1 п. 1 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022 року та завдав збитки на суму 62 084,00 грн. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, обставини, встановлені постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.05.2025 року є встановленими та не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що при розгляді позовів про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 10.12.2004 №17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» передбачено, що при визначенні розміру шкоди, заподіяної водним живим ресурсам, залежно від конкретних обставин справи застосовуються такси, затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 19 січня 1998 року №32 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або від 21 квітня 1998 р. №521. Згідно ст.60 Закону України «Про твариннийсвіт» посадові особи центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, що здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, відповідно до закону мають право визначати розмір збитків, завданих об`єктам тваринного світу, за затвердженими таксами та методиками. Також відповідно до ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Відповідно до п.1 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого постановою КабінетуМіністрів України№895від 30.09.2015 Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем. Відповідно до п.7 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України Держрибагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони). Згідно ст.40 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.6.3. Правил любительського і спортивного рибальства застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування в повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству, внаслідок порушення Правил рибальства. Порушення у сфері охорони, використання і відтворення водних біоресурсів спричиняють шкоду інтересам держави внаслідок вилучення певних видів біоресурсів з їх природного середовища та необхідності фінансування державою заходів щодо їх відновлення. Крім того, невідшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу незаконним виловом риби, не поповнює надходження до бюджету, чим завдається шкода економічним інтересам держави. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача суду не надано доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, та не доведено належними доказами відшкодування завданих збитків у сумі 62 084,00 грн. в добровільному порядку. Згідно ст. 324 ЦК України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди. Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що [PERSON] внаслідок своїх неправомірних дій завдав збитки рибному господарству України, які в добровільному порядку ним не відшкодовані, що є його обов`язком, суд вважає, що сума збитків, заподіяна внаслідок незаконного вилову риби, підлягає стягненню в примусовому порядку. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. За таких обставин,

Outcome: approved