Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] , в особі представника \~адвоката Працевитого Г.О. звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору:приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторовича\~про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів, посилаючись на те, що 25.07.2019 року між позивачем та АТ «Перший Український міжнародний банк» було укладено кредитний договір №2001362446101 за умовами якого позичальнику було надано кредит. З мобільного застосунку «Дія» позивачу стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження. Жодних листів від приватного виконавця в яких, містилася би інформація про наявне виконавче провадження позивач не отримувала. Ознайомившись з інформацією на сайті «Автоматизована система виконавчого провадження» та у Єдиному реєстрі боржників було виявлено, що виконавче провадження №67877570 було відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса. 26.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис №42457 про стягнення на користь стягувача: Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» з боржника [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2001362446101 від 25.07.2019 р. в розмірі 31 582,31 грн. В подальшому на підставі вищезазначеного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. відкрив виконавче провадження №67877570. 02.05.2023 р. виконавче провадження було передано на виконання приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадиму Вікторовичу, у зв`язку із зупиненням діяльності приватного виконавця Подолянко І.А. В рамках виконавчого провадження було накладено арешти на кошти боржника, проводяться дії щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 12.08.2025 р. приватним виконавцем було надано відповідь на адвокатський запит відповідно до якої, в межах виконання виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса з [PERSON] було стягнуто та перераховано на користь Акціонерного Товариства "Перший Український Міжнародний Банк" грошову суму в розмірі 14 254,00 грн. Вважає, що з наданих нотаріусом документів не вбачалось, що заборгованість була безспірною. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №42457 від 26.11.2021 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення на користь стягувача: АкціонерногоТовариства «Перший Український Міжнародний Банк» з боржника [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2001362446101 від 25.07.2019 р. в розмірі 31 582,31 грн. Стягнути з відповідача Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти у розмірі 14 254,00 грн. Стягнути з відповідача Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 937,92 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Ухвалою суду від 22.08.2025 року відкрите провадження та справу призначено до\~розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. У судове\~засідання позивач та її представник не з`явилися;представник позивача адвокат Працевитий Г.О. подав до суду клопотання в якому просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи. Треті особи без самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з`явилися, своїм правом надати письмові пояснення щодо позову не скористалися. Відзив на позов матеріали справи не містять. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії заяви від 25.07.2019 року між позивачем та АТ «Перший Український міжнародний банк» було укладено кредитний договір №2001362446101 за умовами якого позичальнику було надано кредит у сумі 10\~000 грн.. Згідно копії виконавчого напису від 26.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто із [PERSON] за кредитним договором №2001362446101 від 25.07.2019 р. на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк»заборгованість за кредитним договором№2001362446101 від 25.07.2019 р. за період з 20.10.2020 року по 20.10.2021 року у розмірі 31582,31 грн. в тому числі прострочена заборгованість 19761,05 грн., прострочена заборгованість за процентами 11821,26 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2021 року відкрито виконавче провадження №67877570 на підставі виконавчого напису №42457від 26.11.2021 р., виданого 26.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк»заборгованість за кредитним договором у розмірі 31582,31 грн. Постановою приватного виконавцявиконавчого округу Харківської області від 02.05.2023 року ВП №67877570 передано виконавчий напис №42457, виданий 26.11.2021 року, приватному виконавцю Нордіо В.В. у строк до 02.05.2023 року. Постановою приватного виконавцявиконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. прийнято виконавче провадження №67877570 з примусового виконання виконавчого напису №42457від 26.11.2021 р., виданого 26.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк»заборгованість за кредитним договором у розмірі 31582,31 грн. Постановою приватного виконавцявиконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. від 02.05.2024 року накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші , що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях боржника [PERSON] , [INFO] . Постановою приватного [PERSON] від 29.08.2024 року звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] [INFO] . З відповіді приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. від 12.08.2025 року вих№408762 слідує, що вході виконавчого провадження №67877570 з [PERSON] , було стягнуто 14254 грн., які перераховані стягувачу в рахунок погашення заборгованості згідно виконавчого напису №42457 від 26.11.2021 року, виданого приватним нотаріусом Бригідою В.О. Під час розгляду справи суд виходять з таких норм законодавства. Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, п.п. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису, як нотаріальна дія, полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку оперативно реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Однак, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не може обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц, пр. 14-84цс19). Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Вчинення виконавчого напису нотаріусом відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, згідно з постановою ВС від 23.01.2018 року по справі №310/293/15. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримував від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, [PERSON] не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за договором кредиту №2001362446101 від 25.07.2019 року шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Крім того, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акту, а також при його вчиненні не переконалась у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до\~ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз\~статті 1212 ЦК України\~дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставно набутого, збереженого майна виникають за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі підстави відпали. Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача це майно. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 року у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 року у справі № 904/2444/18. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Тобто, в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Так, з матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження\~\~№ 678775702 з виконання виконавчого напису №42457 від 26.11.2021 р., виданого 26.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Перший Український\~Міжнародний банк»заборгованість за кредитним договором у розмірі 31582,31 грн. виконано частково на суму 14254 грн., яка перерахована на рахунок стягувача. Отже, грошові кошти на суму 14254 грн. були стягнуті на користь відповідача в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, який не підлягає виконанню, а відтак ці грошові кошти набуті відповідачем без достатньої правової підстави та підлягають поверненню позивачу в силу вимог ст. 1212 ЦК України. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість позову. Крім того, в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких становить 5 000,00 грн.\~\~ Відповідно до статті 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат. На підтвердження витрат на правничу допомогупозивачем надано договір від 07.07.2025 року по надання правової допомоги, укладеного між [PERSON] та адвокатським бюро «ЮРКОНСАЛТА» Геннадія Працевитого, додатковий договір від 07.07.2025 року з детальним описом наданих послуг: усна консультація, написання та направлення адвокатських запитів формування та направлення позовної заяви, суму наданих послуг складає 5000 грн. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що з АТ «Перший Український\~Міжнародний банк»на користь [PERSON] підлягає стягненню 5 000 грн. витрат на правничу допомогу в суді. Згідно з частинами 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову [PERSON] сплачено 1937,92 грн. судового збору, оскільки позов [PERSON] задоволено, то із відповідача слід стягнути понесені останньою судові витрати зі сплати судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: approved