Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У жовтні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовна заява мотивована тим, що спірний будинок, розташований по [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членом двору його дружина [PERSON] .. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] , яка належала йому за життя як члену колгоспного двору. Спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину після померлого чоловіка. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] . Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі такого свідоцтва на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього та було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 06 листопада 2025 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 грудня 2025 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач та її представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Менської міської ради, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву, клопотань про розгляд справи тільки з його обов`язковою участю суду не надав. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що відповідно до витягу з погосподарської книги, згідно погосподарським обліком книги №01 за 1991-1995 роки, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , зареєстрований з 1955 року по 27 лютого 1992 року, членам двору його дружина [PERSON] , зареєстрована з 1955 року по 24 жовтня 2007 року (а.с.16). Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , належав на праві власності у рівних частках [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожному. [INFO] в с. Дмитрівка Менського району Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на 1/2 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] була його дружина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6). [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , разом зі своєю дружиною [PERSON] , підтверджується довідкою №45 від 04 квітня 2025 року, виданою відділом ЦНАП Менської міської ради (а.с.14). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №110/1993, заведеної за заявою [PERSON] , остання, як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до Менської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] .. 30 березня 1993 року державним нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Новик В.П. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади з відсотками та компенсацією, що знаходилися в філії Менського відділення Ощадбанку. Вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] прийняла спадщину після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] .. [INFO] в м. Чернігові померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя спадкодавець [PERSON] все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] порівну (а.с.71). З довідки №46 від 04 лютого 2025 року, виданої старостою відділом ЦНАП Менської міської ради, вбачається, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала одна про [ADDRESS] (а.с.15). Матеріалами справи документально підтверджено, що [PERSON] є донькою померлої [INFO] [PERSON] (а.с.9, 10). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №299/2008, заведеної за заявою [PERSON] , остання, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] (а.с.165). Інші спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини після померлої [INFO] [PERSON] на користь [PERSON] , про що свідчать в матеріалах справи їх письмові заяви (а.с.65, 66). 30 січня 2009 року державним нотаріусом було видано [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майновий пай, грошові заощадження з відсотками та компенсацією, що зберігаються в філії Менського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України», та земельні ділянки. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Петрикей К.І. 22 вересня 2025 року №1393/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок (а.с.50). Згідно з інформаційною довідкою №94 від 27 березня 2025 року, наданою ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.17). З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] вбачається, що дана садиба складається з житлового будинку А-1, веранди а-1, сараю а1, навісу а2, погреба Б, сараю В (а.с.18-20). Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного ФОП [PERSON] 03 жовтня 2025 року, вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , складає 46481 грн. (а.с.21-49). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до вимог статей 548, 549 ЦК УРСР прийняття спадщини здійснюється шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, або зверненням до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) роз`яснив, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до положень Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Таким чином, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , належало у рівних частках [PERSON] та [PERSON] , тобто по 1/2. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] успадкувала належну за життя її чоловіку 1/2 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] , у зв`язку з чим її частка у спірному будинку збільшилась, вона стала власником вказаного будинку в цілому. З огляду на те, що право на спірний будинок за спадкодавцями підтверджено належними доказами, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] шляхом задоволення її позовної заяви у повному обсязі та визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] ..

Outcome: approved