Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Доманівської селищної ради про встановлення юридичного факту, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки загальним розміром 20.9642 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали матері на підставі Державних актів серії ЯК № 926108 від 18.07.2012 року, серії ЯК № 926109 від 18.07.2012 року, серії ЯА № 740328 від 17.10.2005 року та серії МК №057143 від 23.11.2004 року. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги, який має право на прийняття спадщини за законом, однак,у визначений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини . Позивач зазначає, що прийняв спадщину шляхом постійного спільного проживання зі спадкодавцею на час відкриття спадщини з наступних підстав. Після смерті батька, [PERSON] , у 2021 році [PERSON] прийняв спадщину у виді житлового будинку по [ADDRESS] . Мати залишилася проживати сама, і оскільки вона дуже хворіла, то позивач запропонував їй перебратися до свого будинку по [ADDRESS] , на що мати відмовилася. Спочатку позивач з дружиною по черзі щодня ходили до матері, носили їй їжу, наводили лад у будинку, однак, у зв"язку з необхідністю хоча б двічі на день відвідувати матір , та у зв"язку з погіршенням стану здоров"я матері , знову запропонували їй жити разом, однак знову отримали відмову. Тому, у грудні 2021 року позивач разом з дружиною почали проживати разом з матір`ю в будинку [ADDRESS] . Позивач не змінював місце реєстрації, оскільки розумів, що доведеться вирішувати питання продажу будинку і нова зміна реєстрацїї додасть паперової тяганини. Саме з цієї причини відсутні документи, що підтверджують факт проживання спадкодавця разом зі спадкоємцем на момент відкриття спадщини. Позивач вважає, що оскільки , на час відкриття спадщини спільно проживав зі спадкодавцею, тож відповідно до ч.З ст. 1268 ЦК України, то він фактично прийняв спадщину. Враховуючи вказані обставини, позивач просить в судовому порядку підтвердити вказаний факт,що є необхідним для захисту його спадкових прав. Іншим шляхом позивач не може довести прийняття спадщини фактично. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Вовчанська Г.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи -Савін Д.в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував . Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, пояснення свідків, допитаних в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис від 12.09.2024 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно у виді земельних ділянок загальною площею 20.9642 га, що належали спадкодавці [PERSON] на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки (державний акт серії ЯК № 926108 від 18.07.2012 року на 2.6008га; державний акт серії ЯК № 926109 від 18.07.2012 року на 4.5634 га, державний акт серії ЯА № 740328 від 17.10.2005 року на 6.14 га та державний акт серії МК №057143 від 23.11.2004 року на 7.66 га), що розташовані в межах території Доманівської селищної ради. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] ,що підтверджено копією свідоцтва про його народження. Як спадкоємець першої черги позивач бажає оформити спадкові права, однак відповідо до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.06.2025, №95/02-31, спадкова справа 27/2025 , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно ,що залишилося після смерті матері [PERSON] , у зв"язку з пропущеним строком , необхідним для подання заяви про прийняття спадщини . Аналізуючи письмові докази, судом встановлено, що відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , позивач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] . Відповідно до довідки ЦНАП Доманівської селищної ради , [PERSON] , яка померла [INFO] , була заресєтрована та проживала в [ADDRESS] ,з 25.09.1989 до дня смерті. Згідно Реєстру територіальної громади за цією адресою інші зареєстровані відсутні. Згідно акту обстеження від 12.08.2025 щодо виявлення проживаючих в будинку [ADDRESS] , складеного зі слів сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ,проживали в даному будинку з грудня 2021 до дня смерті [PERSON] ,-03.09.2024. Проживали без реєстрації, оскільки мали ще один будинок у власності . Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом №1-577, видане 15.11.2021 , [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку за адресою [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] ,допитані в судовому засіданні, підтвердили обставини, викладені в Акті обстеження, та пояснили,що до дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , її син [PERSON] разом з дружиною [PERSON] з 2021 року проживали за місцем проживання матері, без реєстрації, так як здійснювали за нею догляд. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до абзацу 3 пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини 2 статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (частина 1 статті 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з підпункту 4.10 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (пункт 2 листа ВССУ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] довів суду належними та допустими доказами факт постійного проживання разом із матір"ю [PERSON] з 2021року і до дня її смерті. Беручи до уваги, що встановлення даного факту необхідно для оформлення спадкових прав, а іншим способом не можливо поновити права спадкоємця, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved