Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» звернулося до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Даний позов мотивований тим, що 19.06.2024 року між ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 4749478 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту складає 22 600,00 грн. Строк кредиту 350 днів. Періодичність платежів - кожні 25 днів. ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 22 600,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки. Договір було укладено в електронній формі та підписано відповідачкою за допомогою електронного підпису. На пільговий строк 25 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 1,425 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього у як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 1,5 % у день. Відповідачка не здійснила оплату процентів згідно графіку платежу та не повернула тіло кредиту. 27.02.2025 року між ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено договір факторингу №27/02/2025, згідно з умовами якого ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступив ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» права грошової вимоги за вказаним кредитним договором. В період з 27 лютого 2025 року по 04 червня 2025 року ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», в рамках погодженого сторонами строку договору та відповідно до умов договору, нарахувало проценти за 96 календарних дні в сумі 32 523,98 грн. Станом на час звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом становить 133\~738,84 грн, яка складається із: суми заборгованості за тілом кредиту 22\~599,99 грн; нарахованих процентів первісним кредитором 78\~594,86 грн; нарахованих процентів ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 96 календарних дні 32\~543,98 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачки на його користь, а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2 422,40 грн та 10\~000,00 грн - витрати на правову допомогу. Окрім цього позивач просив в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак позовна заява містить клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила слухати справу без її участі та просила зменшити заборгованість згідно закону, а також зменшити витрати на правову допомогу. Згідно ч.\~2ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали\~справи,\~оцінивши\~належність,\~допустимість,\~достовірність\~кожного\~доказу окремо,\~а\~також\~достатність і\~взаємний\~зв`язок\~наявних\~у\~справі доказів\~у\~їх\~сукупності,\~суд\~приходить\~до наступного\~висновку. Судом встановлено, що 19.06.2024 року між ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний Договір № 4749478 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом підписання останньою аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 10938, сума кредиту складала 22 600,00 грн, яка надана шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № [NUMBER] . Також відповідачкою було підписано Паспорт споживчого кредиту. За умовами п. 1.2 Договору № 4749478, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту складає 5 900,00 грн. Відповідно до п.1.3 Договору № 4749478, строк кредиту 350 днів. Відповідно до п.1.4.1 Договору № 4749478 стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного п п.1.3 цього Договору. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за Договором № 4749478 від 19.06.2024 року, виконало належним чином, перерахувавши на банківську картку [PERSON] , кредитні кошти в сумі 22 600,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «УПР» №1-0603 від 06.03.2025 та Довідкою АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-251029/99419 від 30 жовтня 2025 року. Видача кредиту [PERSON] в сумі 22 600,00 грн та нарахування відповідних процентів також підтверджується Розрахунком заборгованості, станом на 27.02.2025. Згідно вказаного розрахунку, заборгованість [PERSON] перед ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» станом на 27.02.2025 становила 112\~494,85 грн, яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту 22\~599,99 грн; нарахованих процентів первісним кредитором 78\~594,86 грн, заборгованості по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 11\~300,00 грн. 27.02.2025 року між ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено договір факторингу №27/02/2025, у відповідності до умов якого ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступив право грошової вимоги до відповідачки за Договором № 4749478 від 19.06.2024 року. Про відступлення права грошової вимоги за Договором № 4749478 від 19.06.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» направило повідомлення, шляхом відправлення СМС-повідомлення на номер відповідачки. Отже, до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ\~ОПЕРАЦІЇ» відповідно до укладеного Договору факторингу №27/02/2025 перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 4749478 від 19.06.2024 року у розмірі 112\~494,85 грн, яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту 22\~599,99 грн; нарахованих процентів первісним кредитором 78\~594,86 грн, заборгованості по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 11\~300,00 грн. Крім того, позивачем було нараховано відсотки за 96 календарних днів (27.02.2025-04.06.2025) в межах строку договору, які складають 32 523,98 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч. 3\~ст. 207 ЦК України\~використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно\~Закону України «Про електронну комерцію», на правовідносини стосовно Договору № 4749478 від 19.06.2024 року поширюється дія цього\~закону. Частина 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527\~ЦК\~України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 610\~ЦК\~України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.\~512\~ЦК\~України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно вимог ч. 1 ст. 513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514\~ЦК\~України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~516\~ЦК\~України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст.\~517\~ЦК\~України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно зі ст.\~525\~ЦК\~України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст.\~526\~ЦК\~України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що свої зобов`язання перед [PERSON] ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало у повному обсязі, надавши їй кредитні кошти за Договором № № 4749478 від 19.06.2024 . Натомість, відповідачка свої зобов`язання за вказаним договором ані перед первісним кредитором, ані перед новим кредитором - позивачем у справі не виконала, заборгованість не погасила. При цьому, перехід права вимоги за Договором № 4749478 від 19.06.2024 року від ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до боржника [PERSON] за Договором факторингу № 27/02/2025 від 27 лютого 2025 року підтверджені належними доказами. Згідно з наданими розрахунками заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитом становить 133\~738,84 грн, яка складається із: суми заборгованості за тілом кредиту 22\~599,99 грн; нарахованих процентів первісним кредитором 78\~594,86 грн; нарахованих процентів ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 96 календарних дні 32\~543,98 грн. Вимога, щодо стягнення заборгованості по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 11\~300,00 грн, заявлена не була. Згідно ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Статтею 627\~ЦК\~України передбачено, що відповідно до ст.\~6\~цього\~Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтею 1050\~ЦК\~України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останнього, відповідач взяті на себе договірні зобов`язання за вищевказаними договорами не виконала, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст.\~265\~ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, суд зазначає таке. Відповідно до ч. ч. 10, 11 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому\~розділом VII цього Кодексу. Тобто, при прийнятті рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи. Також суд зазначає, що відповідно до\~Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18\~Перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні відносини між сторонами у справі виникли 14 квітня 2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст.\~265\~ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимога судом задоволені в повному обсязі, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, який був сплачений позивачем відповідно до платіжної інструкції від 03 жовтня 2025 року. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Суд встановив, що відповідно до Договору про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01.08.2024 року ТОВ «УКРАЇНСЬКІ\~ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ»та адвокат Дідухом Євгеном Олександровичем домовились, що в порядку та на умовах, визначених договором, адвокат Дідух Є. О. надає замовнику юридичну допомогу. Позивач зазначає,\~що поніс\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу у\~сумі 10\~000,00\~грн,\~що підтверджується\~Заявкою №\~4749478\~на виконання\~доручення до\~Договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024 року, Актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024 року, Детальним описом робіт (наданих послуг) № 4749478 від 18 вересня 2025 року, Рахунком на оплату № 4749478 -2025 від 18 вересня 2025. Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved