Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача Позивач [PERSON] зазначає, що вона як рідна онука є спадкоємцем за законом після [PERSON] , померлої [INFO] . 08.01.2014 вона змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після смерті [INFO] її батька [PERSON] Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №543/2016 стосовно квартири [ADDRESS] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого сина [PERSON] , але оформити її за життя не встигла. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Прийдаком Ю.М. була заведена спадкова справа №35/2020. Заповіт [PERSON] склала на користь доньки [PERSON] , але ще є майно, яке не охоплено заповітом: 1/4 частина квартири [ADDRESS] , яку [PERSON] мала отримати після смерті сина [PERSON] . Отже, до спадкового майна [PERSON] належить 1/4 частина вказаної квартири. Згідно зі звітом про оцінку майна від 14.12.2016 ринкова вартість квартири складає 593213,00 грн, то ж вартість 1/4 частини квартири становить 148303,00 грн. На оформлення спадщини [PERSON] крім неї спадкоємцем в першій черзі спадкування є донька [PERSON] - [PERSON] . Позивач вважає, що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки у встановлений законом 6-місячний термін звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що нею не надані правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлої на вищевказану квартиру. Отже, вона, прийнявши спадщину, не має можливості набути її в порядку, передбаченому ст.1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину квартири, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, який був втрачений спадкодавцем, однак який обов`язково необхідно подати нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва. Просила суд визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В подальшому позивачем зменшені позовні вимоги та вона просила суд визнати за нею право власності на 1/8 частину квартири, мотивувавши це тим, що квартира належала її батькові [PERSON] , після смерті якого її успадкували чотири спадкоємця: вона, її бабуся [PERSON] , дружина батька [PERSON] та син [PERSON] . Обставини прийняття спадщини після смерті [PERSON] встановлені постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.05.2021 у справі №200/22197/16-ц, якою було визнане право власності на 1/4 частину квартири за нею, на 1/4 частину - за [PERSON] . При ухваленні рішення суд встановив коло спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , в тому числі - його матір [PERSON] , правонаступником якої була залучена до участі у справі її дочка [PERSON] . [PERSON] не оформила своїх спадкових прав на 1/4 частину квартири. Оскільки спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняли в рівних частках вона та відповідач, то частка кожного з них становить по 1/8. ІІ. Заяви (клопотання) та позиції учасників справи До суду позивач [PERSON] та її представник - адвокат Маркело В.О. не з`явилися, представником надано заяву про розгляд справи за їхньої відсутності з наполяганням на задоволенні позову та згодою на ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Відзиву на позовну заяву до суду не надіслала, про свою позицію у справі не повідомила. Третя особа - приватний нотаріус Прийдак Ю.М. також до суду не прибув, заяв про відкладення судового розгляду не спрямував. Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не подано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Справа розглядалася судом під головуванням судді Кудрявцевої Т.О. та 13.05.2025 була повторно автоматично розподілена через звільнення судді у відставку, надійшла до провадження судді Салькової В.С. 19.05.2025 ухвалою суду справа прийнята до провадження за правилами загального позовного провадження, в ній призначене підготовче засідання на 03.07.2025, відповідачеві запропоновано подати відзив на позовну заяву. 03.07.2025 підготовче засідання відкладалося через неявку відповідача. Ухвалою суду від 31.07.2025 підготовче провадження у справі закрите, розгляд справи призначений на 25.09.2025, відкладався на 28.11.2025 через неявку відповідача. В судовому засіданні 28.11.2025 через повторну неявку відповідача, що повідомлялася належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання нею відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. За наслідками розгляду справи суд перейшов до стадії ухвалення рішення з його проголошенням в судовому засіданні 08.12.2025. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин [PERSON] народилася [INFO] в м. Дніпропетровську від батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). 08.01.2024 [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). Батько позивача [PERSON] помер[INFO] в м. Дніпропетровську (а.с.9). Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Таким чином, позивач [PERSON] є рідною онукою [PERSON] [PERSON] померла [INFO] в м. Дніпрі (а.с.11). Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Прийдака Ю.М. від 07.12.2021 [PERSON] відмовлене у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно за померлою (а.с.12). Станом на 14.12.2016 вартість цілої частини спірної квартири становила 593213,00 грн (а.с.30). Таким чином, вартість 1/4 частини квартири становить 148303,25 грн, а 1/8 - 74151,63 грн. Після смерті [PERSON] . 21.07.2016 Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа №543/2016 (а.с.89-100), заяви про прийняття спадщини подані дружиною померлого [PERSON] , матір`ю померлого [PERSON] та позивачем [PERSON] . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.05.2021 у справі №200/22197/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , правонаступниками якої є [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора, про скасування постанови, встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності; та за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , правонаступниками якої є [PERSON] та [PERSON] , третя особа: Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спадщини, визнання права власності встановлене, що [PERSON] за життя на праві власності належала квартира [ADDRESS] . Цією постановою встановлене коло спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] : його мати [PERSON] , дружина [PERSON] , донька [PERSON] та син [PERSON] ; також встановлені правонаступники [PERSON] : донька [PERSON] та онука [PERSON] , які звернулися із заявами про прийняття спадщини після її смерті. Також судом встановлене, що [PERSON] за життя з відповідною позовною заявою до суду в цій справі про визнання права власності в порядку спадкування на спірну квартиру після смерті [PERSON] не зверталася. Постановою суду за [PERSON] та за [PERSON] визнане право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , за кожною в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] 02.07.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Прийдаком Ю.М. відкрито спадкову справу №35/2020 після смерті [PERSON] (а.с.166-227). Із заявами про прийняття спадини після смерті [PERSON] звернулися її донька [PERSON] та онука [PERSON] . 17.09.2015 [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кот Б.А., яким належну їй частку квартири [ADDRESS] заповіла своїй доньці [PERSON] . Щодо іншого майна [PERSON] заповіту не складала. V. Оцінка суду Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1213 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина перша ст.1266 ЦК України вказує, що внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. З огляду на встановлені родинні зв`язки між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в даній справі позивач є спадкоємицею своєї баби [PERSON] за правом представлення, оскільки її батько - син [PERSON] . [PERSON] помер на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України) Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Так, згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право спадщину на нерухоме майно. При цьому відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Отже, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, який має розглядатися судом у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивачеві [PERSON] нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів на посвідчення права власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно. Судом дослідженими у справі доказами встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті свого сина [PERSON] , який помер [INFO] , і вона вчасно подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після його смерті. Разом з тим, їй не було видане відповідне свідоцтво, оскільки вона померла [INFO] , у той як спір між спадкоємцями [PERSON] , в тому числі і щодо майна, яке є спірним у цій справі, був вирішений судом 25.05.2021. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі квартиру (її частину) є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За положеннями абзацу третього частини другої статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з частиною третьою статті 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. В даній справі слід констатувати, що спадкодавець [PERSON] вчинила всі дії на набуття у власність спадкового майна після смерті сина, однак не зареєструвала своє право з незалежних від неї причин, що обумовило відсутність документів про її право власності на успадковану нею 1/4 частину квартири та, відповідно, відмову нотаріуса у видачі позивачеві як спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Згідно з положеннями ст.328 ЦК України право власності набувається за підставами, які не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зазначену норму слід розуміти так, що особа має право звернутися до суду із позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати документа, який посвідчує право власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт, та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу. Враховуючи, що правовстановлюючий документ на 1/4 частину квартири, успадковану [PERSON] , відсутній, але належність їй цього майна встановлена судом, враховуючи наявність у [PERSON] двох спадкоємців першої черги - позивача та відповідача, та, відповідно, рівний поділ між ними спадкового майна, з метою забезпечення реалізації позивачем своїх прав суд вважає за необхідне задовольнити її вимоги про визнання за нею права власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS] . VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved