Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції і вимоги позивача, вимоги та обґрунтування зустрічного позову [PERSON] звернулася до суду з цим позовом і в обґрунтування вимог вказала, що їй, її матері [PERSON] та сестрі [PERSON] належить на праві спільної власності квартира [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, відкрилася спадщина на 1/3 частину цієї квартири, при цьому вид спільної власності сумісна чи часткова у правовстановлюючих документах не зазначений. Вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщина, однак постановою від 27.05.2024 нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії через неможливість встановити коло спадкоємців першої черги. Вважає, що після смерті матері вона прийняла спадщину, подавши відповідну заяву у визначений законом строк 16.08.2013. [PERSON] постійно проживала з матір`ю на час відкриття спадщини, тому прийняла її на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України. [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини від 19.11.2013, посвідчену приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу АРК, до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори, яка прийняла заяву 29.11.2013 та того ж дня направила приватному нотаріусу Маєвській , яка одержала її 09.12.2013, і при цьому докази подання заяви [PERSON] в межах шестимісячного строку відсутні. Наведене перешкоджає позивачеві, прийнявши спадщину, отримати свідоцтво на підтвердження свого права, тому вона просить суд визнати за нею право власності на 1/6 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері. [PERSON] подано суду зустрічний позов, в якому вона посилається на обставини, зазначені в первісному позові [PERSON] , вказуючи, що вони обидві прийняли спадщину після смерті їхньої матері. Що стосується [PERSON] , то вона з матір`ю не проживала, зареєстрована не була, на момент відкриття спадщини постійно мешкала та була зареєстрована по [ADDRESS] та крім єдиної заяви, датованої 19.11.2013, жодних інших заяв нотаріусу більше не подавала. Просила суд визнати за нею право власності на 1/6 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері. ІІ. Заяви (клопотання) та позиції учасників справи під час судового розгляду 22.01.2025 позивачем подане клопотання про витребування доказів копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача адвокат Ільїн О.М. заявлені [PERSON] вимоги підтримав, вимоги зустрічного позову [PERSON] визнав. В поясненнях посилався на зміст позовної заяви, додавши, що позивач і відповідачі є між собою рідними сестрами по матері, при цьому з [PERSON] інші сестри не спілкуються з часу її переїзду до Криму, вона ніяк не проявляє себе, не виходить на зв`язок, не виявляє зацікавленості в долі спадкового майна. Просив задовольнити первісний та зустрічний позови. Представник відповідача [PERSON] адвокат Опара Г.В. вимоги первісного позову визнала та підтримала вимоги зустрічного позову, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Просила суд задовольнити обидва позови, оскільки реалізувати права позивача та [PERSON] в позасудовий шлях неможливо. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики суду не з`явилася, відзиву, заяв та клопотань будь-якого змісту суду не надала, про свою позицію у справі не повідомила. Враховуючи перебування відповідача на тимчасово окупованій території України та припинення співпраці в судових провадженнях між Україною та державою-агресором виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення численних оголошень на офіційному веб-порталі судової влади, що за умови загальновідомих обставин воєнного стану суд визнає належним повідомленням [PERSON] . Третя особа приватний нотаріус Маєвська М.В. також не прибула в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними у справі матеріалами. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не подано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до суду 26.06.2024 та була автоматично розподілена до провадження судді Кондрашова І.А. 17.07.2024 ухвалою судді відкрите загальне позовне провадження у справі та призначене підготовче засідання. Ухвалою від 22.01.2025 задоволене клопотання позивача про витребування доказів. 22.01.2025 до суду подано [PERSON] зустрічну позовну заяву, яка ухвалою судді від 23.01.2025 прийнята до спільного розгляду з первісним позовом. 28.02.2025 судом отримані від приватного нотаріуса Маєвської М.В. витребувані докази. На підставі розпорядження керівника апарату суду від 24.06.2025 №449 здійснено повторний автоматизований розподіл справи через відсторонення судді [PERSON] від здійснення правосуддя та справа надійшла до провадження судді Салькової В.С. Ухвалою суду від 04.07.2025 справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 14.08.2025, яке відкладалося через неявку відповідача [PERSON] 16.09.2025 ухвалою суду підготовче провадження у справі закрите, призначено справу до розгляду по суті на 16.10.2025. 16.10.2025 судове засідання відкладене на 25.11.2025 через неявку відповідача [PERSON] 25.11.2025 за наслідками розгляду справи суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву до 04.12.2025. 04.12.2025 ухвалою суду поновлено судовий розгляд справи та судове засідання призначене на 09.12.2025. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] до укладення 23.08.2016 шлюбу з [PERSON] йменувалася [PERSON] (а.с.123). 17.12.1999 ВАТ «Дніпрошина» згідно з розпорядженням (наказом) №5766 видане свідоцтво про право власності на житло квартиру [ADDRESS] , за яким вказана квартира належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , запис у реєстровій книзі №493-п-1245-153 (а.с.9). Вказані в свідоцтві про право власності відомості підтверджені також інформацією КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради станом на 08.05.2024 (а.с.12). Станом на 14.06.2024 оціночна вартість 1/6 частини вказаної квартири становить 136690,62 грн (а.с.16-17). [INFO] [PERSON] померла в м. Дніпропетровську (а.с.10). Після її смерті 16.08.2013 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Маєвською М.В. зареєстровано спадкову справу №17/2013, номер у Спадковому реєстрі 54894980 (а.с.11). За змістом спадкової справи №17/2013 16.08.2013 [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , в якій повідомила про наявність інших спадкоємців, та підтвердила родинний зв`язок з померлою свідоцтвом про своє народження (а.с.65,68). В спірній квартирі на момент смерті [PERSON] було зареєстроване місце проживання трьох осіб: самої [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] (а.с.71). Заповітів щодо належного їй нерухомого майна [PERSON] за життя не складала, спадкових договорів не укладала (а.с.73). 30.08.2013 приватним нотаріусом Маєвською М.В. головному редакторові газети «Крымские известия» спрямоване листа з проханням опублікування в газеті оголошення про відкриття нею спадкової справи після смерті [PERSON] із закликанням спадкоємців до спадкування (а.с.78). Дане оголошення опубліковане в газеті 04.09.2013 (а.с.79). 29.11.2013 Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора направила приватному нотаріусу Маєвській М.В. заяву [PERSON] про прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] (а.с.85). З наявної заяви [PERSON] вбачається, що вона посвідчена 19.11.2013 приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу АРК Максимцевою О.С., реєстровий №429, і на ній здійснено помітку «надійшла об 11-30 09.12.2013, №66-1, спадкова справа №17/2013, номер в С/Р 54894980 (а.с.20). Відомостей про дату та спосіб направлення/подання [PERSON] цієї заяви відсутні. 27.05.2024 [PERSON] подала приватному нотаріусу Маєвській М.В. заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку спірної квартири та вказала в заяві, що крім неї наявні інші спадкоємці за законом після смерті [PERSON] дочки померлої [PERSON] та [PERSON] (а.с.89). Постановою нотаріуса від 27.05.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на належну їй частку квартири за адресою: [ADDRESS] , через неможливість встановлення кола спадкоємців померлої, оскільки прийняття спадщини спадкоємцем першої черги дочкою [PERSON] встановити не вбачається можливим (а.с.97). [PERSON] народилася [INFO] в м. Дніпропетровську від батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.130). V. Оцінка суду \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.12,81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1\~ст.13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Стаття ст.1223\~ЦК України вказує, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається зі змісту ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах\~до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Положеннями ст.1298\~ЦК України визначене, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~№7\~від 30.05.2008 роз`яснене, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття ст.41\~Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У ст.16 ЦК України закріплене право кожної особи звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Непорушність права власності закріплена у ч.1 ст.321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Судом встановлено на підставі досліджених у справі доказів, здобутих зі спадкової справи №17/2013, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є її дочки: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Даний факт встановлений приватним нотаріусом Маєвською М.В. та відображений нею в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.05.2024. [PERSON] прийняла спадщину, подавши нотаріусу 16.08.2013 відповідну заяву у визначений законом строк. [PERSON] прийняла спадщину як спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини. Зі змісту поданих до суду первісного та зустрічного позовів вбачається, що підставою для звернення [PERSON] та [PERSON] до суду слугувала відмова нотаріуса Дубинській О.І. у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на частину спірної квартири [ADDRESS] . Причиною такої відмови стало те, що нотаріусу не вдалося встановити коло спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки встановити своєчасність направлення заяви про прийняття спадщини [PERSON] не сталося можливим. Так, за змістом п.п.3.23 п.3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в редакції, чинній на момент одержання заяви від [PERSON] , своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку.\~В даному випадку доказів направлення заяви [PERSON] до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини нотаріусу надано не було, тому підстави вважати [PERSON] такою, що прийняла спадщину, відсутні. Вказані обставини унеможливили встановлення кола спадкоємців, які прийняли спадщину, а також визначення частки у спадщині кожного із спадкоємців. Наведене відповідно до вимог чинного законодавства є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Водночас, неможливість оформити свої спадкові справа у зв`язку з цими обставинами тягне за собою порушення прав позивачів за первісним та зустрічним позовом. Отже, позивачі позбавлені можливості захистити своє право власності інакше, ніж в судовому порядку. Суд враховує, що визнання права власності на спадкове майно саме в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав нотаріусом. Згідно зі\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вирішуючи справу, суд виходить з того, що в порядку спадкування за законом позивачі набули право власності на спадкове майно, яке належало їхній матері в обсязі 1/3 частини спірної квартири. Оскільки відповідач [PERSON] не довела своєчасності направлення нею заяви про прийняття спадщини, це стало перешкодою для отримання свідоцтва про право власності на спадщину і для її сестер. То ж, питання визначення належності спірного майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення прав на майно. Суд вважає, що невизначеність правового статусу заяви [PERSON] не може вважатися перепоною для реалізації іншими спадкоємцями першої черги їхнього права на спадкування та визнання наявності у них права на спадкове майно. За наслідками розгляду цієї справи суд дійшов висновку про те, що позивачі за первісним та зустрічним позовом прийняли спадщину після смерті своєї матері, а тому мають право на спадкування по частині належного їй на день смерті на праві власності майна. Оскільки [PERSON] за життя володіла фактично 1/3 частиною спірної квартири, [PERSON] та [PERSON] після її смерті мають право на спадкування 1/6 частини цього майна кожна. З огляду на встановлені обставини та підтвердження їх дослідженими доказами суд дійшов висновку про обґрунтованість як первісного, так само й зустрічного позовів, та наявність правових підстав для їхнього задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved