Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

30 вересня 2025 року [PERSON] звернулася до Новокодацького районного суду міста Дніпра з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 06 жовтня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові посилалася на те, що вона з відповідачем з 27 грудня 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2011 року шлюб було розірвано. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2011 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2018 року з відповідача було стягнуто додаткові витрати на утримання дітей. [INFO] син досяг повноліття. Син сторін, [PERSON] , навчається на першому курсі у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут. Навчання не дозволяє працевлаштуватися для самостійного матеріального забезпечення, а позивач наразі не в змозі в повній мірі матеріально забезпечувати сина. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання сина, але відповідач матеріальну допомогу на його утримання у добровільному порядку не надає. Просила стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно до закінчення навчання [PERSON] , але не пізніше досягнення ним 23-річного віку. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами. Третя особа [PERSON] у своїй заяві до суду позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 27 грудня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5), від якого мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення повноліття (а.с. 7-8). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2011 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано (а.с. 9). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2018 року з [PERSON] стягнуто додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , і малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері [PERSON] у розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 10-11). На теперішній час [PERSON] є студентом 1-го курсу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут денної форми навчання з 01 серпня 2024 року на 4 роки (а.с. 13), фактично проживає з позивачем (а.с. 16), своїх доходів не має. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 цієї статті передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. [PERSON] є повнолітньою особою, здобуває освіту в Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує з боку відповідача матеріальної допомоги, який є працездатною особою і може надавати таку допомогу на утримання сина, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі частини усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, до закінчення навчання [PERSON] , але не пізніше досягнення ним 23-річного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, з дня подання позову до суду, тобто з 30 вересня 2025 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved