Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до суду. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане 19.05.1988 року Єрківською селищною радою Звенигородського району Черкаської області на підставі рішення № 30 від 05.04.1988 року Єрківської селищної ради взамін договору купівлі-продажу, посвідченого Єрківською селищною радою Звенигородського району Черкаської області 13.09.1988 року за реєстром № 112. На вказаний будинок накладено заборону (обтяження) за повідомленням Звенигородської реалбази хлібопродуктів, архівний запис № 173093-274. Зареєстрована заборона 28.07.2007 р. о 16:20:53 за № 5387634, реєстратором: Катеринопільська державна нотаріальна контора. Боржником, через якого наклали заборону (обтяження) на нерухоме майно, є [PERSON] ( [INFO] ), який помер. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 444032561 від 18.09.2025 року наявний запис про обтяження з реєстраційним номером 5387634, об`єктом якого є будинок [ADDRESS] . У вересні 2025 року Позивач звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Побіянської Неллі Борисівни з метою здійснення купівлю продаж даного власного майна і йому стало відомо, що його майно, зокрема будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] перебуває під забороною. В подальшому було направлено запит адвоката до Катеринопільської державної нотаріальної контори, щодо вилучення заборони на нерухоме майно. У відповідь на запит було отримано листа № 533/01-16 від 30.09.2025 р. з відмовою. Таким чином, через наявність обтяження, накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд через незалежні від нього обставини. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким скасувати запис про реєстрацію обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у виді заборони на нерухоме майно за об`єктом: будинок за адресою: [ADDRESS] ; запис за № 5387634 від 28.07.2007 року; реєстратор - Катеринопільська державна нотаріальна контора (вул. Семена Гризла, буд.12, смт. Катеринопіль Звенигородський район, Черкаська область, 20501); підстава - повідомленням Звенигородської реалбази хлібопродуктів, архівний запис № 173093-274. Ухвалою суду від 17.11.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 28.11.2025 року представник відповідача [PERSON] через підсистему «Електронний суд» подала до суду відзив, в якому просить залишити позовні вимоги без задоволення оскільки вони не містять жодного обґрунтування та правових підстав пред`явлення позову до відповідача. Третя особа до суду не з`явилась, жодних заяв та заперечень щодо заявлених вимог до суду не направила. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За приписами ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно роз`яснень, викладених у п. 33 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону). Пунктом 2 частини 1 статті 2 вказаного вище Закону визначено, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження. Державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек, (ч. 1 ст. 13 Закону). Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений Постановою КМУ № 1141 від 26 жовтня 2011 року, у п. 40 передбачає, що відомості невід`ємної архівної складової частини Державного реєстру прав використовуються державним реєстратором під час проведення державної реєстрації прав для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію прав, їх обтяжень, у тому числі з метою їх перенесення до Державного реєстру прав та погашення у випадках, передбачених цим Порядком. Отже, накладена заборона (обтяження) на нерухоме майно було за повідомленням Звенигородської реалбази хлібопродуктів, архівний запис № 173093-274, державним підприємством, якого на сьогодні не існує. Особа боржник - [PERSON] помер, при цьому, наявність заборони на нерухоме майно, за відсутності правових підстав для цього, порушує право приватної власності позивача [PERSON] , внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Таким чином, оскільки [PERSON] є власником майна, з метою недопущення порушення майнових прав останнього, заява підлягає задоволенню, а заборона на нерухоме майно підлягає скасуванню. Питання стягнення судового збору позивачем у позові не ставиться.

Outcome: approved