Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення з займаного приміщення в гуртожитку без надання іншого житла. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 25.11.2019 року до директора Кам`янець-Подільського фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну надійшло депутатське звернення від народного депутата України, [PERSON] , в якому він просив розглянути можливість надання Відповідачці кімнати в одному з гуртожитків коледжу для тимчасового проживання на загальних умовах та правилах, що діють в даному закладі у зв`язку з непридатністю її житла для проживання та відсутності можливості надання альтернативного житла Китайгородською ОТГ, на території якої вона проживає. 26.11.2019 року наказом директора Кам`янець-Подільський фаховий коледжу будівництва, архітектури та дизайну [ADDRESS] було прийнято рішення укласти Договір на тимчасове використання житлового приміщення в студентському гуртожитку К-ПКБАД № 45 та надати у тимчасове використання кімнату № [NUMBER] , гуртожитку № [NUMBER] коледжу. Під час підписання сторонами цього Договору [PERSON] була ознайомлена з Правилами внутрішнього розпорядку в гуртожитках Кам`янець-Подільського фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну. Відповідачка постійно Правила внутрішнього розпорядку в гуртожитках Кам`янець-Подільського фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну, виконання інших чинних нормативних актів і законів України, пов`язаних з проживанням. У зв`язку із чим просить виселити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з кімнати [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Пояснив, що відповідачка порушувала порядок під час проживання в гуртожитку , несвоєчасно сплачувала плату за проживання в гуртожитку. Договір на проживання в гуртожитку закінчився тому відповідачка підлягає виселенню з житлового приміщення. Представник відповідачки в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила. Заслухавши представників сторін , вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, судом встановлено наступне. Судом встановлено,\~що 26.11.2019 року наказом директора Кам`янець-Подільського фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну [ADDRESS] було прийнято рішення укласти Договір на тимчасове використання житлового приміщення в студентському гуртожитку К-ПКБАД № 45 та надати у тимчасове використання кімнату № [NUMBER] , гуртожитку № [NUMBER] коледжу. Під час підписання сторонами цього Договору [PERSON] була ознайомлена з Правилами внутрішнього розпорядку в гуртожитках Кам`янець-Подільського фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну. (а.с. 9-14). Згідно п. 2.2, п. 2.3, п. 2.4, п. 3.1.2 Договору № 27 від 09.08.2021 року на тимчасове використання житлового приміщення (кімнати) в студентському гуртожитку Кам`янець-Подільського коледжу будівництва, архітектури та дизайну наймач зобов`язується : оплачувати проживання у житловому приміщенні згідно калькуляції за кожний день, вчасно оплачувати наймодавцю додатково витрати на утримання житлового приміщення, плату за користування житловим приміщенням в гуртожитку і плату за комунальні послуги вносити не пізніше 10 числа наступного місяця; виконувати правила проживання та внутрішнього розпорядку. Строк дії договору № 27 від 09.08.2021 року на тимчасове використання житлового приміщення (кімнати) в студентському гуртожитку Кам`янець-Подільського коледжу будівництва, архітектури та дизайну встановлений до 09 серпня 2022 року. Гуртожиток №1 Кам`янець-Подільського фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну - є власністю держави згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 181088752 та закріплений за цим коледжем на праві господарського відання згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 181082073. (а.с. 8) Як наймач кімнати № 321 гуртожитку № 1 коледжу Відповідачка систематично порушувала умови Договору № 27 на тимчасове використання житлового приміщення в студентських гуртожитках Кам`янець-Подільського фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну, а саме: А) згідно п.1.1. Договору житлове приміщення надано їй в строкове платне користування; Б) згідно п.3.1. Договору Плата за житло та комунальні послуги сплачується Наймачем готівкою за місяць його проживання через касу АТ КБ «Приватбанк», АТ «Державний ощадний банк України» за реквізитами наймодавця, але не пізніше 10 числа наступного місяця. Відповідно до п.п. 1.4-1.5 Положення про студентський гуртожиток навчального закладу, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку ,будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015 року № 84, студентські гуртожитки коледжу призначені для проживання здобувачів освіти під час навчання за очною (денною),заочною формами навчання ,які не мають постійного місця проживання за місцем розташування коледжу, а також вступники під час проведення вступних випробувань з інших населених пунктів , у тому числі діти - сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, особи з числа дітей -сиріт та дітей , позбавлених батьківського піклування , за умови відсутності у них іншого місця проживання. Єдиною підставою для поселення і проживання в студентському гуртожитку є ордер, проживання в студентських гуртожитках сторонніх осіб забороняється. В супереч вимогам Договору систематична несплата за проживання в наданій Відповідачці кімнаті складала 6503,69 грн. станом на 01.01.2024 р. , яку відповідачка сплатила після подачі позову до суду. (а.с. 69). Згідно статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 99 ЖК України тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі відмови звільнення приміщення, вони підлягають виселенню в судовому порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення. За умовами статті 810 ЦК України найм (оренда) житла здійснюється на підставі відповідного договору, певний строк, за плату. До договору найму житла крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності застосовується положення ЦК України. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для поживання у ньому на певний строк за плату. За змістом статті 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому. Відповідачка не має жодних правових стосунків з Позивачем, якій лише тимчасово було надано житлове приміщення для проживання в студентському гуртожитку [ADDRESS] , згідно вищезазначеного Договору, строк якого закінчився 09 серпня 2022 року, а також без надання ордеру на заселення в житлове приміщення, а тому на підставі ст.ст. 127-129 ЖК України - повинна бути виселена без надання іншого житла. Відповідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до абз. 1 ст. 127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Відповідно до абз. 2 ст. 128 ЖК України, жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, статті 19 Закону України Про міжнародні договори України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію та протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі статтею 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Поняття «житло» не обмежується приміщеннями, в яких законно мешкають або законно створені. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме від наявності достатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем (див., серед багатьох інших джерел, рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Прокопович проти Росії» (Prokopovich v. Russia), заява № 58255/00, пункт 36, ECHR 2004-XI). Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (див., серед багатьох інших джерел, рішення ЄСПЛ від 13 травня 2008 року у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» (McCann v. the United Kingdom), заява № 19009/04, пункт 50). У рішенні від 18 листопада 2004 року у справі «Прокопович проти Росії» (Prokopovich v. Russia) ЄСПЛ визначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (див. також рішення ЄСПЛ у справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, пункт 63). Тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції, а тому наступне виселення її з відповідного житла є невиправданим втручанням в приватну сферу особи, порушенням прав на повагу до житла. З огляду на практику ЄСПЛ виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до житла передбачене законом, переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві. Відповідність останньому критерію визначається з урахуванням того, чи існує нагальна суспільна необхідність для застосування такого обмеження права на повагу до житла та чи буде втручання у це право пропорційним переслідуваній легітимній меті. ЄСПЛ неодноразово висловлювався щодо можливості виселення особи з житлового приміщення. Так, у рішенні від 02 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» («Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine», заява № 19009/04, § 41) вказано, що з моменту, коли перестали існувати правові підстави для користування житлом особою, яка володіє таким приміщенням незаконно, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні таким майном шляхом виселення. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-181 цс18 (справа № 653/1096/16-ц). Враховуючи, що строк дії № 27 від 09.08.2021 року на тимчасове використання житлового приміщення (кімнати) в студентському гуртожитку Кам`янець-Подільського коледжу будівництва, архітектури та дизайну закінчився 09 серпня 2022 року , що відповідачка порушувала умови даного договору та не здійснювала своєчасно оплату за користування кімнатою гуртожитку, що підтверджується довідкою від 07 серпня 2023 року ( т.1, а.с. 26) в якій вказано, що заборгованість відповідачки становила 16254 гривні 14 коп. на що відповідачка порушувала громадський порядок в гуртожитку , що підтверджується доповідними записками від 07 - 09 лютого 2023 року ( т,1, а.с. 30-33) то відповідачка підлягає виселенню без надання іншого житлового приміщення. Посилання відповідача в її заявах та пояснення представника відповідача про те, що житловий будинок відповідачки в с. Калачківці є непридатним для проживання внаслідок зсуву грунту не може бути підставою для відмови в задоволенні позову , оскільки підставою виселення її з гуртожитку є порушення нею умов договору та закінчення строку дії договору вналідок чого вона втратила право на проживання в гуртожитку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, то судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з позовних вимог немайнового характеру про виселення відповідача з гуртожитку.

Outcome: approved