Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Колор» про визнання Додаткової угоди № 1 від 02.08.2018 року до Договору оренди земельної ділянки від 15.08.2013\~року недійсною та повернення земельної ділянки. Згодом позивач змінила предмет позову шляхом доповнення позовних вимог та остаточно просила суд визнати недійсною Додаткову угоду № 1 від 02.08.2018 року до Договору оренди земельної ділянки, укладеному між нею [PERSON] та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Колор»; розірвати Договір оренди земельної ділянки від 15.08.2013 року, укладений між нею [PERSON] та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Колор»; скасувати державну реєстрацію за ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Колор» права оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1220382200:01:019:0133, площею 6,94 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Володимирської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 198139812203), вчинену державним реєстратором, Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області Ковалем Сергієм Анатолійовичем (запис про проведення державної реєстрації іншого речового права № 3706835 від 05.12.2013 року, підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 8716742 від 05.12.2013 року). В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначила,\~що\~вона є власником земельної ділянки, кадастровий номер 1220382200:01:019:0133, площею 6,94 га, розташованої на території Володимирської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Штефан В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2650 від 29 вересня 2010 року. 15 серпня 2013 року між позивачем [PERSON] , як орендодавцем, та відповідачем ТОВ «СП «Колор», як орендарем, було укладено Договір оренди зазначеної земельної ділянки, який зареєстрований у реєстраційній службі Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 05 грудня 2013 року (запис про інше речове право № 3706835 від 05.12.2013 року, підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 8716742 від 05.12.2013 року). 22 жовтня 2014 року між сторонами була укладена Додаткова угода № 73 до Договору оренди земельної ділянки, згідно якою в пункт 9 Договору внесено зміни, виклавши його в новій редакції, згідно якої орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірах: зернові культури 3 т, насінні соняшника 250 кг, солома 1 т або компенсація у розмірі 150,00 грн., оранка городу 0,2 га або компенсація у розмірі 100,00 грн. Оплата може здійснюватися як в натуральній, так і в грошовій формі 4,893 грн. Орендар перераховує податок з доходів фізичних осіб у місцевий бюджет від імені Орендодавця у встановлений законодавством термін. Інші умови Договору залишаються чинними і незмінними. По закінченню строку дії Договору оренди земельної ділянки сторонами була укладена додаткова угода № 1 від 15.08.2018 року про продовження терміну оренди земельної ділянки. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди на підставі укладеного Договору оренди та Додаткової угоди за Відповідачем. При укладанні Додаткової угоди № 1 від 15.08.2018 року сторони дійшли згоди продовжити термін оренди земельної ділянки на 7 років, про що зазначили в пункті 1 угоди. Всі примирники Додаткової угоди № 1 залишились у відповідача на підпис та примирник позивача повернутий не був. Через рік з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (довідка від 02.12.2019 року № 191143136), позивач дізналася, що на підставі Додаткової Угоди № 1 щодо належної їй земельної ділянки кадастровим номером 1220382200:01:019:0133 зареєстровано право оренди за ТОВ «СП «Колор» не на 7 років, а на 27 років. Позивач вважає, що жодної Додаткової угоди про продовження терміну дії договору оренди на 27 років вона не підписувала. На її думку, відповідач самовільно дописав в пункті 1 Додаткової угоди цифру «2» перед цифрою «7», і в такій редакції надав її для реєстрації речового права державному реєстратору. За клопотанням позивача на стадії підготовчого засідання у справі були проведені судові почеркознавчі експертизи щодо Додаткової угоди № 1. Висновком експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України від 26.02.2025 року № СЕ19/104-25/17-ПЧ було встановлено, що підпис у Додатковій угоді № 1 виконаний позивачкою, а встановити, чи в один період було проставлено цифри «2» і «7» не вдалося через відсутність в експертному закладі науково-обґрунтованої методики. За висновком експерта Київського НДІСЕ Міністерства юстиції України від 08.07.2025 року № 3514/25-33 встановити, чи вносилася дописка, не виявляється можливим, оскільки не можна виключити ту обставину, що дописка могла бути виконана одним й тим же пишучим приладом та однією й тією ж особою. Позивач стверджує, що всі примірники додаткової угоди заповнював представник ТОВ «СП «Колор», який згодом мав можливість виконати дописку цифри «2» перед цифрою «7». Враховуючи, що позивач [PERSON] додаткову угоду про продовження дії строку договору оренди на строк 27 років з відповідачем не узгоджувала та в такій редакції не підписувала, будь-якого волевиявлення з її боку на укладення додаткової угоди про продовження строку дії договору оренди на 27 років не було, позивач просить суд визнати недійсною додаткову угоду від 02.08.2018 року до Договору оренди земельної ділянки б/н від 15.08.2013 року. Крім того, позивач вважає, що відповідач порушив свої зобов`язання за Договором оренди зі сплати орендної плати у розмірі, що не може бути меншим 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічної індексації та із застосуванням індексів інфляції за період з 2013 по 2024 роки. Так, відповідно до пункту 5 Договору оренди\~земельної ділянки\~б/н\~від 15.08.2013\~року на момент укладення договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 163 000,00 грн. Протягом всього строку перебування в оренді у ТОВ «СП «Колор» земельної ділянки з 2013 року по теперішній час орендар систематично порушував п.10\~Договору оренди землі від 15.08.2013 року, а саме не обчислював розмір орендної плати за земельну ділянку приватної власності з проіндексованої нормативно-грошової оцінки та з застосуванням індексів інфляції відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі». Згідно з пунктами 9-12 Договору оренди від 15.08.2013\~року за користування земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції на дату її виплати, враховуючи невиплачену орендну плату. Орендна плата сплачується не пізніше, як у термін від 01 серпня до 01 грудня кожного року. Розмір орендної плати переглядається у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря; в інших випадках, передбачених законом. Отже, відповідно до умов Договору оренди від 15.08.2013\~року та норм земельного законодавства сума нарахованої орендної плати, яку мав виплатити відповідач на користь позивача тільки за період з 01.01.2019 року по 31.12.2024 року, мала дорівнювати 45\~631,21 грн., в той час, як відповідачем нараховано та сплачено доходу позивачу лише в розмірі 20\~242,66 грн., тобто в два рази менше, ніж передбачено Договором оренди від 15.08.2013\~року та вимогами закону. В той же час, відповідно до інформації Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (м. Дніпро) від 05.09.2025 року за № 78375/6/04-36-24-16-15, згідно даних наявної податкової звітності ТОВ «СП «Колор» за період з 01.01.2019 року по 31.12.2024 року (максимальний термін зберігання особових рахунків платників податків і зборів становить 5 років), поданої до ГУ ДПС, а саме: додатків 4ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору» до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків- фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, інформація про нарахування/виплату доходів та нарахування/сплату з них податків [PERSON] від надання в оренду земельної ділянки наступна: сума нарахованого доходу за період з 01.01.2019 року по 31.12.2024 року - 20\~242,66 грн., сума виплаченого доходу 15\~873,44 грн., сума нарахованого податку на доходи фізичних осіб 3\~643,68 грн., сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб 2\~857,22 грн. Крім того,\~позивач вважає,\~що відповідач\~систематично порушував\~вимоги податкового\~законодавства (п.\~167.1\~статті 167,\~ п.п.\~170.1.1,\~170.1.4.\~ п.\~170.1\~статті 170\~ПК кодексу\~України),\~не здійснюючи\~належну оплату\~податку з\~доходів від\~оренди спірної\~земельної ділянки.\~Так,\~сума податку\~зі спірної\~ділянки за\~період з\~01.01.2019\~року по\~31.12.2024\~року мала\~б складати:\~45\~631,21\~грн.\~х 18\~%\~=\~8\~213,62\~грн.,\~натомість,\~як вбачається\~з відомостей,\~наданих Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області (м. Дніпро), сума нарахованого податку на доходи позивача складає 3\~643,68 грн., сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб складає 2\~857,22 грн., що є порушенням відповідачем норм податкового законодавства та прав позивача. Отже, на думку [PERSON] , відповідачем істотно порушені умови Договору оренди, а саме, у визначені Договором оренди строки не сплачено в повному обсязі на користь позивача орендну плату за період з 2013 року по 31.12.2024 року в розмірі, встановленому договором та законодавством, що відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України та п. «д» частини 1 статті 141 ЗК України, статті 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання Договору оренди за рішенням суду. Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Приписами статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Враховуючи те, що існують підстави для розірвання Договору оренди земельної ділянки, позивач просить відповідно до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 3706835 від 05.12.2013 року, вчинений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.12.2013 року, індексний номер 8716742, про реєстрацію за ТОВ «СП «Колор», код ЄДРПОУ 36725022, права оренди земельної ділянки кадастровим номером 1220382200:01:019:0133, розташованої на території Володимирської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, на підставі Договору оренди землі від 15.08.2013 року та додаткової угоди від 02.08.2018 року. Ухвалою судді Апостолівського районного суду від 13 січня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання по розгляду позовної заяви. 20 грудня 2020 року відповідач ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Колор» з позовними вимогами [PERSON] не погодилось та подало до суду заперечення, в яких зазначило, що Договір оренди\~земельної ділянки\~від 15.08.2013\~року та Додаткова угода\~№ 1\~від 02.08.2018\~року до\~Договору оренди\~земельної ділянки складені відповідно до діючого законодавства України, умови договору погоджені сторонами згідно статті 628 ЦК України та підписані позивачем. Позивач з 2013 року отримує орендну плату та підприємство сплачує за позивача земельний податок. Орендна плата індексується у встановленому законом порядку кожного року. Відповідач вважає, що не існує підстав для визнати недійсною додаткову угоду від 02.08.2018 року до Договору оренди земельної ділянки б/н від 15.08.2013 року та розірвання Договору оренди земельної ділянки б/н від 15.08.2013 року, оскільки позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не надала жодного належного та допустимого доказу, що спірні правочини вчинені не в інтересах позивача. Тому просили відмовити [PERSON] в позові в повному обсязі. Державний реєстратор виконавчого комітету\~Апостолівської міської\~ради Коваль С.А. з позовом ознайомлений, про день слухання справи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, ніяких письмових заяв від нього до суду не надходило. 04 березні 2024 року справа була передана до Покровського (раніше Орджонікідзевського) міського суду, ухвалою судді від 11 березня 2024 року прийнята до провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Як встановлено судом між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство\~«Колор» було укладено Договір оренди землі б/н від 15 серпня 2013 року, що був зареєстрований у реєстраційній службі Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 05 грудня 2013 року (запис про інше речове право № 3706835 від 05.12.2013 року, відповідно до якого позивач передає в оренду ТОВ «СП «Колор» земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровим номером 1220382200:01:019:0133, розташовану на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області площею 6,940 га, в тому числі: рілля - 6,940 га, строком на 5 (п`ять) років. Згідно пункту 5 Договору оренди\~земельної ділянки\~б/н\~від 15.08.2013\~року нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 163 000,00 грн. Пунктом 9 Договору оренди земельної ділянки\~б/н\~від 15.08.2013\~року передбачено,\~що орендна\~плата вноситься\~орендарем у\~розмірі 3\~%\~від нормативної\~грошової оцінки\~земельної ділянки.\~Форми орендної\~плати встановлюються\~за домовленістю\~сторін. Розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, але не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством. Відповідно до\~пункту 10\~Договору оренди земельної ділянки б/н від 15.08.2013 року, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексів інфляції на дату її виплати, враховуючи невиплачену орендну плату. Пунктом 11 Договору оренди земельної ділянки\~б/н\~від 15.08.2013\~року закріплено, що орендна плата сплачується не пізніше, як у термін від 01 серпня до 01 грудня кожного року. Пунктом 12 Договору оренди земельної ділянки\~б/н\~від 15.08.2013\~року передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря; в інших випадках, передбачених законом. 22 жовтня 2014 року між сторонами була укладена Додаткова угода № 73 до Договору оренди земельної ділянки, згідно якою в пункт 9 Договору оренди внесено зміни, виклавши його в новій редакції, згідно якої орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірах: зернові культури 3 т, насінні соняшника 250 кг, солома 1 т або компенсація у розмірі 150,00 грн., оранка городу 0,2 га або компенсація у розмірі 100,00 грн. Оплата може здійснюватися як в натуральній, так і в грошовій формі 4,893 грн. Орендар перераховує податок з доходів фізичних осіб у місцевий бюджет від імені Орендодавця у встановлений законодавством термін. Інші умови Договору залишаються чинними і незмінними. По закінченню строку дії Договору оренди земельної ділянки б/н\~від 15.08.2013\~року сторонами була укладена додаткова угода № 1 від 15.08.2018 року про продовження терміну оренди земельної ділянки строком на 27 (двадцять сім) років. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди на підставі укладеного Договору оренди та Додаткової угоди за відповідачем. Ставка орендної плати у відношенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки з 2013-2024 роки становила 3 відсотків. Індексація нормативно-грошової оцінки землі сільськогосподарського призначення, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2016 року № 831 «Про затвердження Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення» (втратила чинність 10.11.2021 року) та Постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 року № 1147 «Про затвердження Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок», які діяли впродовж спірних правовідносин, відомостей з офіційного веб-сайту Держгеокадастру, за вказаний період складає: у 2013 році коефіцієнт індексації складав 1,00, у 2014 році складав 1.249, у 2015 році складав 1,20, у 2016 році складав 1,00, у 2017 році складав 1,00, у 2018 році складав 1,00, у 2019 році складав 1,00, у 2020 році складав 1,00, у 2021 році складав 1,00, у 2022 році складав 1,00, у 2023 році складав 1,051, у 2024 році складав 1,12. Відповідно, нормативно грошова оцінка земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровим номером 1220382200:01:019:0133 за період 2013-2024 роки з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативно-грошової оцінки, та відповідно 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки роки з урахуванням коефіцієнтів індексації, складають: у 2013 році - 163\~000,00 грн., 3% - 4 890,00 грн.; у 2014 році - 203\~587,00 грн. (163\~000,00 грн. х 1,249), 3% - 6\~107,61 грн.; у 2015 році - 244\~304,40 грн. (203\~587,00 грн. х 1,2), 3% - 7\~329,13 грн.; за період з 2016 - 2022 роки - 244\~304,40 грн., 3% - 7\~329,13 грн.; у 2023 році - 256\~520,25 грн. (244\~304,40 грн. х 1,05), 3% - 7\~695,61 грн.; у 2024 році - 287\~302,68 грн. (256\~520,25 грн. х 1,12), 3% - 8\~619,08 грн. Згідно інформації Державної служби статистики України Фонду, індекс інфляції у 2013 році складав 100,497%, у 2014 році складав 124,857%, у 2015 році складав 143,261%, у 2016 році складав 112,373%, у 2017 році складала 113,669%, у 2018 році складала 109,777%, у 2019 році складала 104,054%, у 2020 році складала 104,992%, у 2021 році складала 110,015%, у 2022 році складала 126,568%, у 2023 році складала 105,048%, у 2024 році складала 107,93%. Таким чином, орендна плата з урахуванням індексації інфляції за період з 2013 по 2024 роки складає: за 2013 рік (за 4 місяця 15 днів) 1 842,88 грн., 2014 рік 7 625,78 грн., 2015 рік 10 499,78 грн., 2016 рік 8 235,96 грн., 2017 рік 8 330,95 грн., 2018 рік 8 045,70 грн., 2019 рік 7 626,25 грн., 2020 рік 7 695,00 грн., 2021 рік 8 063,14 грн., 2022 рік 9 276,33 грн., 2023 рік 8 084,08 грн., 2024 рік 9 302,57 грн. Підсумок за період 20132024: -базова (3% від НГО) без ІСЦ 82 898,22 грн.; -орендна плата із застосуванням індексу споживчих цін (інфляції) 94 628,42 грн. Загальна сума невиплаченої індексації з 2013 року по 2024 рік (включно) становить 11 730,20 грн. Суд приймає до уваги відповідь Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (м. Дніпро) від 05.09.2025 року за № 78375/6/04-36-24-16-15, з якої вбачається, що згідно даних наявної податкової звітності ТОВ «СП «Колор» за період з 01.01.2019 року по 31.12.2024 року (максимальний термін зберігання особових рахунків платників податків і зборів становить 5 років), поданої до ГУ ДПС, а саме: додатків 4ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору» до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, інформація про нарахування/виплату доходів та нарахування/сплату з них податків [PERSON] від надання в оренду земельної ділянки наступна: сума нарахованого доходу за період з 01.01.2019 року по 31.12.2024 року - 20\~242,66 грн., сума виплаченого доходу 15\~873,44 грн., сума нарахованого податку на доходи фізичних осіб 3\~643,68 грн., сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб 2\~857,22 грн. Таким чином, офіційні відомості ГУ ДПС у Дніпропетровській області підтверджують неналежне виконання ТОВ «СП «Колор» зобов`язання щодо сплати орендної плати принаймні з 2019 року, а відсутність будь-якої звітності за період з 2013 року до 2019 року не містить доказів належного виконання грошового зобов`язання у попередні роки, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів здійснення індексованої орендної плати у цей період. По справі були проведені судові почеркознавчі експертизи щодо Додаткової угоди № 1. Так, висновком експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України від 26.02.2025 року № СЕ19/104-25/17-ПЧ було встановлено, що підпис у Додатковій угоді № 1 виконаний [PERSON] , а встановити, чи в один період було проставлено цифри «2» і «7» не вдалося через відсутність в експертному закладі науково-обґрунтованої методики. За висновком експерта Київського НДІСЕ Міністерства юстиції України від 08.07.2025 року № 3514/25-33 встановити, чи вносилася дописка, не виявляється можливим, оскільки не можна виключити ту обставину, що дописка могла бути виконана одним й тим же пишучим приладом та однією й тією ж особою. Відповідно до статей 80, 81 та 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів у справі. Жодні докази не мають наперед установленої сили. Суд перевіряє належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, мотивує відхилення чи врахування кожного доказу. Враховуючи наведені положення щодо оцінки доказів, суд дійшов висновку, що доводи відповідача щодо належного виконання зобов`язань зі сплати орендної плати в індексованому розмірі не підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим не можуть бути прийняти судом до уваги. Так, наданий касовий ордер від 07.08.2018 року підтверджує лише факт отримання позивачем готівкових коштів у сумі 100 000 грн як авансового платежу з 2018 по 2045 роки, проте не містить розрахунків, які б дозволяли встановити, за який саме період та в якому обсязі цей платіж покриває орендну плату, а також чи враховував він індекси інфляції та коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки землі. Саме по собі призначення платежу у вигляді загального формулювання аванс з 2018 по 2045 роки не може свідчити про належне виконання ТОВ «СП «Колор» обов`язку зі щорічної сплати орендної плати у визначених законом та договором розмірах, оскільки офіційні індекси інфляції та коефіцієнти індексації за майбутні роки на момент здійснення платежу не існували і не могли бути включені до розрахунку, оскільки індекси інфляції та коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки визначаються державними органами після завершення відповідного календарного року. Розрахунки, що базуються на майбутніх невідомих показниках, є юридично неможливими. Доказів того, що сума авансу включала будь-які індексації, відповідач суду не надав. Інших документів, які б давали змогу встановити належне виконання щорічного обов`язку зі сплати орендної плати у проіндексованому розмірі, у матеріалах справи немає. Матеріали справи також не містять доказів внесення орендної плати з урахуванням індексації у будь-якому іншому вигляді (платіжні доручення, квитанції, розрахунки, довідки бухгалтерії тощо). Відповідно до вимог статей 7681 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, а припущення не можуть бути підставою для вирішення спору. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не довів факту виконання щорічного обов`язку зі сплати орендної плати у проіндексованому розмірі. Відповідно до вимог цивільного процесу доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України). Крім того, правова природа авансового платежу полягає у частковому наперед виконанні зобов`язання в межах фіксованої на дату платежу суми. Аванс не замінює щорічний обов`язок сторони визначити та сплатити орендну плату у фактичному розмірі, що підлягає коригуванню відповідно до індексів, визначених законодавством. Включення до авансу майбутніх індексацій суперечило б як статті 21 Закону України Про оренду землі, так і базовим принципам визначення періодичних платежів, що змінюються в часі. Таким чином, наданий касовий ордер підтверджує лише здійснення одноразового авансового платежу, але не є доказом повного та належного виконання відповідачем свого щорічного зобов`язання зі сплати орендної плати у проіндексованому розмірі. Оцінюючи виконання відповідачем умов Договору оренди земельної ділянки б/н\~від 15.08.2013\~року та дотримання передбачених ним фінансових зобов`язань, суд встановив, що у період з 2013 по 2024 роки відповідач не здійснював щорічного коригування розміру орендної плати відповідно до індексів інфляції та нормативної грошової оцінки земельної ділянки, як того прямо вимагають пункти 9, 10, 12 Договору оренди. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, судом встановлено, що протягом 20132024 років відповідач не здійснював ані індексації орендної плати відповідно до індексу споживчих цін, ані коригування її відповідно до щорічно індексованої нормативної грошової оцінки землі. Наведені порушення\~є систематичними\~та охоплюють\~увесь строк\~дії Договору\~оренди б/н від 15.08.2013 року. ТОВ «СП «Колор» протягом періоду з 2013 по 2024 роки не виконував ключові фінансові обов`язки, визначені Договором оренди земельної ділянки\~б/н\~від 15.08.2013\~року та вимогами чинного законодавства, що у своїй сукупності свідчить про істотне порушення умов договору та є підставою для його розірвання. 1. Щодо не проведення індексації нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно до статті 289 Податкового кодексу України, нормативно-грошова оцінка земель підлягає щорічній індексації. Договором оренди також передбачено коригування розміру орендної плати відповідно до діючого законодавства (пункт 12). З матеріалів справи вбачається, що протягом 20132024 років орендар не застосовував індексацію нормативно-грошової оцінки землі, чим порушив обов`язковий механізм обчислення орендної плати. Таке порушення є систематичним та триваючим протягом одинадцяти років. 2. Щодо незастосування індексації орендної плати відповідно до індексу інфляції. Згідно з умовами Договору оренди земельної ділянки\~б/н\~від 15.08.2013\~року (пункт\~10) та статей 21 та 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата підлягає коригуванню шляхом щорічної індексації з урахуванням індексу інфляції. Судом встановлено, що відповідач не здійснював індексацію орендної плати, чим позбавив позивача компенсаційного механізму захисту вартості грошових надходжень та призвів до фактичного знецінення встановленого договором розміру орендної плати. 3. Сукупний економічний ефект порушення. Хоча загальна сума невиплаченої індексації за період з 2013 по 2024 рік становить 11 730,20 грн, суд погоджується, що істотність порушення визначається не арифметичним розміром недоплати, а тривалістю порушення (11 років), систематичністю та повторюваністю, подвійним характером невиконаних індексаційних механізмів (НГО та інфляційна індексація), порушенням економічного балансу договору, знеціненням реальної вартості орендної плати. Суд також приймає до уваги те, що ТОВ «СП «Колор» не виконував податкові зобов`язання орендаря в повному обсязі та в порушення вимог п. 167.1 статті 167, п.п. 170.1.1, 170.1.4. п. 170.1 статті 170 ПК кодексу України не здійснював належну оплату податку з доходів від оренди спірної земельної ділянки. Як вбачається з Листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (м. Дніпро) від 19.09.2025 року № 81743/6/04-36-24-16-08 ТОВ «СП «Колор» не проводив нарахування та виплати доходу, а також нарахування та перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб щодо [PERSON] за 2021, 2023, 2024 роки, та неповну сплату суми податку за 2022 рік. Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17, провадження № 61-41932сво18 та правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17, провадження № 61-41932сво18. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду зазначає, що у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зроблено висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17, а також у постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність». Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є самостійною та достатньою підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи із визначення основної мети підприємницької діяльності - отримання прибутку та визначення суті договору оренди, слідує, що смислом оренди є отримання орендарем у користування певного, відсутнього в його власності майна для використання цього майна в своїй підприємницькій діяльності з метою отримання прибутку, а для орендодавця - отримання плати за надання такого майна в користування. Неотримання орендодавцем в повному обсязі орендної плати протягом 11 років, безумовно, свідчить, що орендодавець значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору. Таким чином, відповідачем істотно порушені умови Договору оренди земельної ділянки б/н від 15.08.2013 року, що згідно із частиною другою статті 651\~ЦК України є підставою для розірвання за рішенням суду договору оренди земельної ділянки, укладеного 15.08.2013\~року між\~ [PERSON] та ТОВ «СП «Колор».\~ В той\~же час,\~позовні вимоги\~позивача щодо\~визнання недійсною\~додаткової угоди\~№ 1 від 02.08.2018 року до Договору оренди земельної ділянки б/н від 15.08.2013 року, задоволенню не підлягають з наступних підстав. Оцінивши у\~сукупності надані\~у справі\~докази та\~враховуючи результати\~судових почеркознавчих\~та технічних\~експертиз щодо\~зазначеної додаткової\~угоди №\~1\~від 02.08.2018\~року,\~суд установив,\~що позивачем\~не доведено\~обставин,\~які б\~свідчили про\~недійсність додаткової\~угоди №\~1 від\~02.08.2018\~року до\~Договору оренди\~земельної ділянки\~б/н\~від 15.08.2013\~року,\~укладеної строком на 7 років. Так, експертизами встановлено, що підпис позивача на додатковій угоді виконано саме нею, ознак технічного втручання, заміни аркушів чи існування будь-якої альтернативної редакції угоди експертами не виявлено. Таким чином, твердження позивача про те, що додаткова угода була укладена строком на 7 років, жодними належними та допустимими доказами не підтверджені й ґрунтуються виключно на припущеннях. Водночас відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не можуть бути покладені в основу висновків суду. Підписаний примірник угоди містить чітко визначений строк оренди 27 років, і жодних виправлень, альтернативних версій тексту або супровідних доказів, що свідчили б про іншу редакцію чи інше волевиявлення позивача, до суду не подано, а тому відповідно до статті 204 ЦК України правочин вважається дійсним до моменту спростування презумпції його правомірності, чого позивачем зроблено не було. Також позивачем не надано доказів, які б свідчили про помилку, обман, насильство чи інший вплив на її волевиявлення при підписанні угоди. З урахуванням наведених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у частині визнання додаткової угоди недійсною. Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша\~статті 16 ЦК України). Згідно пункту 7 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі»\~визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті "д" частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Згідно частини 1 статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підставою недійсності правочину в розумінні статті 215 частини 1 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною другої статті 651\~ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Статтею\~ 289 Податкового кодексу України\~передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Платники плати за землю (крім фізичних осіб) зобов`язані самостійно за наявності відомостей про нормативну грошову оцінку землі перераховувати розмір орендної плати та обчислювати суму плати за землю щороку станом на 1 січня. Оцінивши всі встановлені у справі докази в їх сукупності та надавши оцінку доводам сторін відповідно до вимог статей 80-89 ЦПК України, суд дійшов таких висновків. 1.\~Щодо виконання\~відповідачем умов\~Договору оренди б/н від 15.08.2013 року. З наданих доказів убачається, що протягом 20132024 років відповідач не здійснював коригування розміру орендної плати відповідно до щорічно індексованої нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а також не проводив індексацію орендної плати відповідно до індексу споживчих цін, хоча такі обов`язки прямо передбачені пунктами 9, 10, 12 Договору оренди та статтями 21, 22 Закону України «Про оренду землі». Наданий відповідачем авансовий платіж у сумі 100 000 грн не містить розрахунків, які б дозволяли встановити, які саме періодичні платежі він покривав і чи враховував індексацію НГО та індекси інфляції. Відповідних доказів відповідач суду не надав. Невиконання відповідачем обов`язку зі сплати орендної плати у проіндексованому розмірі тривало понад 11 років та носило систематичний характер. 2.\~Щодо істотності\~порушення умов\~Договору оренди б/н від 15.08.2013 року. Істотність порушення визначається: тривалістю порушення (11 років), систематичністю невиконання, подвійним характером невиконаних індексацій (індексація НГО та ІСЦ), знеціненням реальної вартості орендної плати, порушенням економічного балансу договору на шкоду орендодавцю. Такі порушення позбавили позивача того, на що він розраховував при укладенні договору, що відповідає критеріям істотності порушення відповідно до статті 651 ЦК України. 3. Щодо додаткової угоди № 1 від 02.08.2018 року. Твердження позивача про те, що додаткова угода була укладена строком на 7 років, суд визнає недоведеними. Судові почеркознавчі та технічні експертизи встановили достовірність підпису позивача на угоді. В той же час встановити, чи вносилася дописка цифри «2» або в один період було проставлено цифри «2» і «7», не виявляється можливим, оскільки не можна виключити ту обставину, що дописка могла бути виконана одним й тим же пишучим приладом та однією й тією ж особою. Підписаний сторонами примірник додаткової угоди містить чітко визначений строк оренди 27 років, що не було спростовано жодним належним і допустимим доказом. Відповідно до статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, яка позивачем не спростована. З урахуваннях викладених обставин, підстав для визнання додаткової угоди недійсною немає, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. 4. Щодо розірвання договору оренди. Ураховуючи встановлене судом істотне, систематичне та тривале порушення відповідачем умов Договору оренди земельної ділянки, суд дійшов висновку про наявність підстав для його розірвання відповідно до частини другої статті 651 ЦК України та статті 31 Закону України «Про оренду землі». 5. Щодо скасування державної реєстрації права оренди. У зв`язку з розірванням Договору оренди припиняється право оренди земельної ділянки. Згідно зі статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» припинення речового права є підставою для скасування його державної реєстрації. Отже, підлягає скасуванню державна реєстрація за ТОВ «СП «Колор» права оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1220382200:01:019:0133, площею 6,94 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Володимирської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 198139812203), вчинена державним реєстратором, Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області Ковалем Сергієм Анатолійовичем (запис про проведення державної реєстрації іншого речового права № 3706835 від 05.12.2013 року, підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 8716742 від 05.12.2013 року). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача у сумі 30 000 грн., суд зазначає наступне. За приписами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На підставі пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За частиною 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України). Нормою частини 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У матеріалах\~справи наявний\~Договір про\~надання правової\~допомоги адвокатом\~Крихтою А.А.\~та [PERSON] \~№ 267\~від 03\~червня 2024\~року про встановлення гонорару до Договору про надання правової допомоги в розмірі 30 000 грн., що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до вказаної угоди, роботи (послуги) включає: складення тексту позовної заяви, його подання до суду, участь в судових засіданнях та підготовка інших процесуальних документів під час розгляду справи в суді першої інстанції. Дослідивши заяву щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи характер спірних правовідносин у справі, суд дійшов до висновку про те, що заява про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню в сумі 30 000,00 грн.. Суд дає критичну оцінку доводам відповідача, викладених ним письмово та в судовому засіданні щодо невизнання позовних вимог позивача, оскільки вони є безпідставними та недоведеними і спростовуються поясненнями сторони позивача, наданими ними письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст. ст. 1, 13, 21 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 204,215, 526,629,651 ЦК України,

Outcome: partial