Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовом та просило ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №3530501212-160647 від 09.12.2021 у розмірі 8824,50 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту - 2500 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 6324,50 грн; заборгованість за кредитним договором №3502225 від 30.11.2021 у розмірі 75060 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту - 20000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 55060 грн, а всього 83884,50 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 30.11.2021 ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] уклали кредитний договір № 33502225. 09.12.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3530501212-160647. За загальними умовами вказаних кредитних договорів позичальник [PERSON] отримав кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Однак в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданих йому кредитів. 26.07.2024 було укладено договір №26-07/2024 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3502225. 07.03.2023 було укладено договір №07/03/23 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3530501212-160647. 28.08.2025 було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3530501212-160647. Таким чином, за вказаними договорами факторингу до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаному кредитному договору. Оскільки позичальник не виконав свої зобов`язання добровільно, товариство звернулося до суду за захистом своїх прав. Представник позивача у судовому засіданні не позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, представник відповідача у відзиві на позов просив проводити розгляд справи без участі сторони відповідача. У відзиві на позов представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують підписання договору про надання кредиту електронним цифровим підписом, зокрема позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора. З долучених позивачем документів неможливо встановити те, що саме відповідачем були застосовані будь-яким способом ідентифікатори (коди підписання договору), зокрема відсутні докази отримання відповідачем будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційних системах кредитора. Відсутні докази щодо ідентифікації за номером телефону, який би належав позичальнику. Крім того, відповідачем не здійснювалися будь-які активні конклюдентні дії, пов`язані із укладенням із кредитором кредитного договору із визначенням умов, на які посилається позивач. Також, надані позивачем документи, в тому числі розрахунок заборгованості, за змістом яких відсутні відомості про здійснення зарахування кредитором на користь відповідача грошових коштів, не доводять факт наявності у нього заборгованості за кредитним договором, оскільки не є документами первинного бухгалтерського обліку, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Матеріали справи не містять належних та беззаперечних доказів, що номер банківської карти, який вказаний як номер картки відповідача, належить саме відповідачу, не зазначено номер банківської карти ні в укладеному договорі, ні в решті підписаних нібито відповідачем документів, про надання фінансового кредиту, не надано таких письмових доказів суду, що позбавляє суд можливості ідентифікувати належність зазначеної банківської картки відповідачу, оскільки повної інформації щодо банківської картки не надано. Крім того, позивачем жодним чином не доведено факту наявності у позивача права вимоги до відповідача та факту переходу права вимоги до позивача. Отже, позивачем жодним належним та допустимим доказом не доведено факту наявності заборгованості у [PERSON] перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» в розмірі, зазначеному у позовній заяві, що вказує на відсутність порушеного права позивача Представник позивача у відповіді на відзив зазначила, що 09.12.2021 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір № 3530501212-160647. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому було перераховано грошові кошти. Факт ідентифікація відповідача підтверджується довідкою про ідентифікацію. Згідно даної довідки на номер телефону відповідача було направлено одноразовий ідентифікатор, яким і було підписано договір. Крім того, відповідач не заперечує, що всі відомості, вказані в Заявці-Анкеті є коректними, зокрема: ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, телефон, реквізити банківської картки, тощо. Крім того, ідентифікація здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Будь-яких доказів того, що персональні дані відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків, номер телефону, банківська картка) були використані для укладення договору від його імені, відповідачем не надані. Укладений кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України. 30.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір № 3502225. Договір було укладено згідно з п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 6.1. договору передбачено, що «цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби». Згідно з п. 6.2. договору, «розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS- повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству». Підписанням договору позивач підтвердив, що ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства (п. 6.3. Договору). Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, та ввів одноразовий ідентифікатор, який отримав на зазначений ним номер мобільного телефону, з метою підписання кредитного договору. зв`язку з цим, кредитодавцем було складено довідку про ідентифікацію, що була додана до позовної заяви, відповідно до якої [PERSON] уклав з ТОВ «МІЛОАН» договір №3502225 від 30.11.2021 шляхом підписання його аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора U37071, який 30.11.2021 було направлено на вказаний ним номер телефону [NUMBER] . На виконання укладених договорів кредитодавцем було здійснено перерахування грошових коштів за реквізитами банківської картки, вказаними позичальником на сайті кредитодавця, на підтвердження зазначеного позивачем було додано до позовної заяви лист, що ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» на підставі договору №40484607 26/10/18-1 про надання послуг з переказу грошових коштів та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» та ТОВ «МІЛОАН» і підтвердженням того, що платежі успішно проведені в системі, відповідно до якого 30.11.2021 відбулось перерахування грошових коштів у сумі 20000 грн від платника, яким є ТОВ «МІЛОАН», згідно договору №3502225 на номер картки № [NUMBER] , яку вказав позичальник при заповненні форм на сайті кредитодавця. На підтвердження зазначеного позивачем було додано до позовної заяви квитанцію, відповідно до якої 09.12.2021 відбулось перерахування грошових коштів у сумі 2500 грн від платника, яким є ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», згідно договору № 3530501212-160647 на номер картки [NUMBER] , яку вказав позичальник при заповненні форм на сайті кредитодавця. Матеріали справи містять докази сплати грошових коштів клієнтом фактору до договору факторингу, а також акт приймання-передачі реєстру боржників та сам реєстр боржників, де зазначений відповідач, а також витяг з даного реєстру, складений для зручності сприйняття інформації та пошуку боржника в реєстрі. Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується перехід прав вимоги за кредитними договорами, укладених з відповідачем. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 07.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 06.11.2025. 09.10.2025 представник відповідача подав до суду відзив на позов. 15.10.2025 представник позивача подала до суду відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 06.11.2025 за клопотанням представника позивача витребувано у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» докази, судове засідання відкладено на 08.12.2025. 26.11.2025 від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до суду надійшли виписка по картковому рахунку [PERSON] та відомості про належність карткового рахунку. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 30.11.2021 ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] уклали кредитний договір № 3502225. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, порядок укладення договору. Кредитний договір підписано одноразовим ідентифікатором U37071 30.11.2021, який відповідач отримав на свій номер телефону [NUMBER] . Відповідно до п.п. 1.1-1.7 Договору кредит надано в сумі 20000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів в національній валюті. Дата погашення кредиту - 30.12.2021. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна (базова) процентна ставка - 5%. Комісія за надання кредиту - 0 грн. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Пунктом 2.3.1.2. (пролонгація на стандартних (базових) умовах) договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Кредитні кошти були надіслані на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] у сумі 20000 грн, що підтверджується копією довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 08.04.2025 та виписки по картковому рахунку [PERSON] від 21.11.2025. Заборгованість за цим договором не погашена та станом на 26.07.2024 становить 75060 грн, що складається з 20000 грн - тіло кредиту, 55060 грн - відсотки. 26.07.2024 було укладено договір №26-07/2024 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3502225. 09 грудня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики № 3530501212-160647. Договір підписано електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора K6AZ7TUF 09.12.2021 18:08:24. Кредит надається в загальному розмірі 2500 грн, строк кредитування 14 днів, тобто до 23.12.2021 (п.п. 2.2, 2.3 договору). Позикодавець на виконання умов договору позики №3530501212-160647 від 09.12.2021 передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 2500 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] , що підтверджується копіями повідомлення ТОВ «ПрофітГід» від 07.03.2023, квитанції від 09.12.2021 та випискою по картковому рахунку [PERSON] від 21.11.2025. Відповідно до п. 2.5. договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до графіку розрахунків за даним кредитним договором загальна вартість кредиту становить - 2682 грн, з яких: сума кредиту - 2500 грн, проценти за користування кредитом - 182 грн. Пунктом 9.6 договору передбачено, що сторони домовилися, що після закінчення строку дії цього договору, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані товариством, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 1404% річних та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами ІТС та/чи на адресу електронної пошти позичальника. Позикодавець виконав своє зобов`язання за договором та надав відповідачу грошові кошті згідно умов договору позики, однак позичальник свої зобов`язання не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за вказаним договором. Заборгованість за цим договором не погашена та станом на 07.03.2023 становить 2682 грн, що складається з 2500 грн - тіло кредиту, 182 грн - відсотки. 07.03.2023 було укладено договір №07/03/23 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3530501212-160647. Договором передбачено, що «права вимоги» - право грошової вимоги кредитора до боржників, строк платежу за якою настав (наявна вимога) та право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) щодо погашення заборгованості, яка виникла та виникне на підставі укладених між кредитором та боржниками договорів позики, та підтверджуються документацією. З моменту відступлення (передачі) кредитором новому кредитору прав вимоги, новий кредитор є таким, що замінив кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги (п. 5.4 договору). Заборгованість за цим договором не погашена та станом на 28.08.2025 становить 8824,50 грн, що складається з 2500 грн - тіло кредиту, 6324,50 грн - відсотки (прострочені відсотки та відсотки згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховані до 23.02.2022, згідно з п. 9.6 договору). 28.08.2025 було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3530501212-160647. Фінансові установи виконали свої зобов`язання за кредитними договорами та надали відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитних договорів, однак позичальник свої зобов`язання з договорами не виконав та не повернув, отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого в нього перед кредиторами виникла заборгованість за вказаними кредитними договорами. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору №35022225 від 30.11.2021 та №3530501212-10647 від 09.12.2021 з правилами надання грошових коштів та анкетою-заявою; копіями договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024, №07/03/23 від 07.03.2023, № 28-08/25 від 28.08.2025 з реєстрами боржників; розрахунками заборгованості за договорами; копією довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 08.04.2025 та виписки по картковому рахунку [PERSON] від 21.11.2025; копією повідомлення ТОВ «ПрофітГід» від 07.03.2023 та квитанції від 09.12.2021; довідкою про ідентифікацію та іншими матеріалами справи. 4. Застосовані норми права. За змістом ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 5. Оцінка суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаних кредитних договорів між відповідачем та відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами факторингу. Пунктом 2.3.1.2. (пролонгація на стандартних (базових) умовах) договору №3502225 від 30.11.2021 передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Тобто, після закінчення строку дії кредитного договору №3502225 від 30.11.2021 первісний кредитор був наділений правом нарахування відсотків за користування кредитними коштами. 26.07.2024 було укладено договір №26-07/2024 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3502225. Заборгованість за цим договором не погашена та станом на день подачі позову становить 75060 грн, що складається з 20000 грн - тіло кредиту, 55060 грн - відсотки. Так, 07.03.2023 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 07/03/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договром №3530501212-160647 від 09.12.2021 в сумі 2682 грн, з яких: з яких: 2500 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 182 грн - сума заборгованості за нарахованими акційними відсотками, що підтверджується реєстром боржників до даного договору від 07.03.2023. З моменту відступлення (передачі) кредитором новому кредитору прав вимоги, новий кредитор є таким, що замінив кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги (п. 5.4 договору). Договором передбачено, що «права вимоги» - право грошової вимоги кредитора до боржників, строк платежу за якою настав (наявна вимога) та право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) щодо погашення заборгованості, яка виникла та виникне на підставі укладених між кредитором та боржниками договорів позики, та підтверджуються документацією. 28.08.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 28-08/25, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 8824,50 грн, з яких: 2500 грн - тіло кредиту; 6324,50 грн - відсотки, що підтверджується реєстром боржників до даного договору від 28.08.2025. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] «УНІВЕРСАЛ БАНК» та відомостями про належність відповідачу карткового рахунку. Оскільки боржник свої зобов`язання за даними кредитними договорами не виконав, то розмір заборгованості становить за кредитним договором №3530501212-160647 від 09.12.2021 у розмірі 8824,50 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту - 2500 грн; заборгованість за нарахованими процентами - 6324,50 грн; заборгованість за кредитним договором №3502225 від 30.11.2021 у розмірі 75060 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту - 20000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 55060 грн, а всього 83884,50 грн. 6. Розподіл судових витрат. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн судового збору. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов таких висновків. Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначила про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 25000 грн, на підтвердження понесення яких долучила до позовної заяви копію договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги №1534 від 01.08.2025, витяг з Акта №17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025. Судом встановлено, що 02.07.2024 року між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» укладено договір про надання правової допомоги №02-07/2024. Згідно із заявкою про отримання правової допомоги від 01.08.2025, який підписаний сторонами, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» погодили надання послуг, наданих АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», в т.ч. - надання усної консультації, вартість якої складає 4000 грн; підготовка пропозицій - 6000 грн; підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості та підготовка для подання до суду, вартість якої складає 15000 грн. Однак при визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17). Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними. Як вбачається із витягу з акта №17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 послуги, які надавалися адвокатом складаються, зокрема з складання позовної заяви, надання усної консультації та підготовка пропозицій. Усна консультація з вивченням документів та підготовка пропозицій на загальну суму 10000 грн охоплюється послугою складення позовної заяви, тому не може вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом. Розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній малозначній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатським об`єднанням послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу становлять 15000 грн, які слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved