Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.09.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 2187277, згідно умов якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 5800 гривень строком на 30 днів, з процентною ставкою 0,01% день. Договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами вищевказаного договору позикодавець зобов`язався передати позичальнику (відповідачу) у власність грошові кошти на встановлений Договором строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцям таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку відповідної позики або достроково та сплатити плату (проценти) від суми позики. При цьому позикодавець свої зобов`язання за договорами виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися коштами на умовах, передбачених відповідними Договорами. Натомість, відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитними договорами, у порушення умов договорів у встановлені строки кредит та інші передбачені договорами платежі не сплачував, у зв`язку з чим виникла відповідна заборгованість. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів`та ТОВ«Фінансовакомпанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 41 від 14.06.2021 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19140,00 гривень, з яких: 5800,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 16,82 грн. - заборгованість за відсотками, 11600,00 грн. сума заборгованості за пенею. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість разом із судовими витратами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить проводити розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, відзив на позов не подавав, надав заяву про розгляд в його відсутність . У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить наступних висновків. Судом встановлено, що 07.09.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 2187277, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 5800 гривень строком на 30 днів, з процентною ставкою 0,01% день. (а.с.6-10). Згідно п. 1 договору, позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за плату, а останній відступити Факторові належне йому право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав до третіх осіб боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників та інші дані, зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с.11-13). З доданих Додаткових угод № 2, № 17, № 47 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, не вбачається зміна умов Договору факторингу щодо можливості відступлення прав грошової вимоги Клієнтом Факторові, яке настане у майбутньому (а.с.14,15,16). Витяг з Реєстру боржників № 41 від 24.01.2025 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, містить інформацію про розмір заборгованості [PERSON] в сумі 19140,00 грн. (а.с.19). Як видно, із розрахунків заборгованості за кредитним договором № 2187277 від 07.09.2024, станом на 30.06.2025 заборгованість [PERSON] становить 19140,00 гривень, з яких: 5800,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 16,82 грн. - заборгованість за відсотками, 11600,00 грн. сума заборгованості за пенею. (а.с.20). Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений уписьмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису задопомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається увипадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першоюстатті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 639 ЦК Українипередбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію`електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію`у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію`визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно дост. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з положеннями ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Відтак, щодо укладеного договору № 2187277 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , суд звертає увагу на такі обставини. Позивачем зазначено, що 23.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 2187277. За твердженням позивача, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором, що підтверджується тим, що 14 червня 2021 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №2187277 від 07.09.2024 року. Втім, суд вважає недоведеним твердження позивача про те, що до нього перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] 07.09.2024 року. Позивач долучив до матеріалів справи копію кредитного договору, з якого видно, що такий було укладено пізніше ніж Договір факторингу від 14.06.2021, за яким до позивача, на його переконання, перейшло право вимоги до відповідача за даними договорами. Згідно п.1.1 Договору факторингу клієнт відступає фактору право грошової вимоги , строк виконання зобов"язань за якою настав до третіх осіб-Боржників. Згідно п.2.2.1 права вимоги , що передаються для здійснення факторингу є дійсними . На день укладення договору факторингу не існувало взагалі ніяких правовідносин між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , а тому жодного зобов"язання виконати умови договору також не існувало , строк виконання умов кредитного договору настав лише 07.09.2024 року . Так, згідно з ч. 1ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правовиком (відступлення права вимоги), а згідно зіст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно зістаттею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Отже, питання про те, чи могло перейти до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за кредитним договором №2187277 від 07.09.2024 року, суд вирішує, виходячи зі змісту домовленостей між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в контексті того, чи передбачалася можливість передачі майбутніх прав вимоги. Згідно п.1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1 є невід`ємною частиною договору. Аналіз положень Договору факторингу дає підстави вважати, що вимога до боржника [PERSON] не могла входити у Витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, адже на момент укладення Договору факторингу кредитний договір [PERSON] ще не укладалась, а сам договір факторингу не передбачає передачу абстрактних вимог за кредитними договорам, які будуть укладені у майбутньому. Згідно п.1.2 Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Позивач долучив до позовної заяви копію Додаткової угоди №2, Додаткової угоди № 7, та Додаткової угоди № 47 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, за умовами яких фактор отримав права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі Боржників №41 від 24.01.2025 року. Також долучено копію Акту прийому-передачі Реєстру боржників №41 від 24.01.2025 р. Згідно Витягу з Реєстру боржників №41 до нього входив боржник [PERSON] , право вимоги виникло на підставі договору № 2187277. Отже, до Реєстру боржників було включено право вимоги за договором, який було укладено пізніше від самого договору про передачу прав вимог за ним, що суперечить умовам п.1.1.Договору факторингу №14/04/21 від 14.06.2021 та свідчить про неправомірність вимог позивача до відповідача. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином,позивачем не доведено факту відступлення йому первісним кредитором права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2187277 від 07.09.2024 року, так як позивач посилається на Договір факторингу, який був укладений 14 червня 2021 року, тоді, як кредитний договір був укладений 07.09.2024 року тобто після відступлення прав вимоги. Як було встановлено судом, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 14.06.21, належне йому право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав до третіх осіб боржників, тобто стосовно дійсних вимог, які існували на момент переходу прав вимоги. При цьому, жодних умов щодо передачі прав вимог, які виникнуть у майбутньому Договір факторингу від 14.06.2021 не містить. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності. Таким чином, ТОВ«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у даному випадку є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором укладеним 07.09.2025 між ним та ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Враховуючи, вищевикладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed