Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № CL-348311 від 20.01.2022 у розмірі 152\~306, 70 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20 січня 2022 року [PERSON] уклав з АТ «Кредобанк» Кредитний договір № CL-348311. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах визначених кредитним договором повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до пунктів кредитного договору позичальник прийняв на себе обов`язок повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим договором та додатковими угодами. Сума виданого кредиту 49\~779,00 грн. Місячний платіж 2846 грн. Початкова відсоткова ставка 65. 00 %. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на утворилась заборгованість за кредитним договором становить 152306.70 (Сто п`ятдесят дві тисячі триста шість гривень 70 копійок), в т.ч.: тіло кредиту - 49665.24 (сорок дев`ять тисяч шістсот шістдесят п`ять гривень 24 копійки), відсотки - 102641.46 (сто дві тисячі шістсот сорок одна гривня 46 копійок). Ухвалою від 05 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи. 02 грудня 2025 року від представника відповідача Дешко В.О. надійшли додаткові пояснення, в яких просить суд врахувати про неможливість відповідача своєчасного погашення заборгованості викликана форс-мажорними обставинами, пов`язаними із воєнним станом в Україні, ускладненням працевлаштування та отриманням відповідачем доходів, які покривають необхідні витрати, а тому просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог Акціонерному товариству «Кредобанк». Представник позивача, у поданій до суду заяві, просить проводити розгляд справи за відсутності представника АТ «Кредобанк», позовні вимоги задовольнити. Відповідача [PERSON] та його представник адвокат Дешко В.О., в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20 січня 2022 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-348311, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит у розмірі 49 779,00 грн. на строк кредитування 60 місяців терміном. Договір підписано власноруч відповідачем. Кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п.2.4 Кредитного договору ( п.3.1 Договору). Умовами п. 4.1 Договору сторонами погоджено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 65 % річних. Відповідно до умов п. 6.1. Договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього (п. 6.1 Договору). Згідно з умовами п.п. 6.2, 6.3 Договору повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами протягом усього строку кредитування, відповідно до графіку погашення заборгованості. Інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем власноруч. Як убачається із графіку платежів за кредитним договором № CL-348311 від 20 січня 2022 року, який підписаний сторонами, до відома [PERSON] доведений графік погашення заборгованості, інформація про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом. Відповідно до меморіальних ордерів №№3797598, 3797600, 3797596, 3797594, 3797591 від 20 січня 2022 року на рахунок відповідача [PERSON] було зараховано кошти на загальну суму 49 779,00 грн. Отже, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених договором. 03 березня 2025 року АТ «Кредобанк» звернувся до [PERSON] із досудовою вимогою про виконання договірних зобов`язань за Кредитним договором № CL-348311 від 20 січня 2022 року, з вимогою про погашення простроченої заборгованості, яка на день надіслання досудової вимоги становила 110 787,22 грн. Зазначалось, що у разі невиконання вимоги будуть вимагати повернути кредит в повній непогашеній сумі 148 362,82 грн. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості, випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 20.01.2022 по 15.04.2025. Грошові кошти сплачувались не в повному обсязі та з порушенням строку їх виплати. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач користувався отриманими кредитними коштами, однак в добровільному порядку не повернув, що не заперечено відповідачем. Частинами 1, 3 статті 12\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Правилами ч. 1ст.\~1054\~ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Положеннями ч. 2 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1056-1\~ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України. Положеннями ст. 610 ЦК України\~унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст.\~611\~ЦК України визначає. За змістом ч. 1 ст.\~598\~ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями\~ст. 599 ЦК України. Щодо посилання представника відповідача на те, що 24 лютого 2022 р. в Україні почалася війна, доходи відповідача значно знизились та ці обставини призвели до тимчасової неможливості відповідача систематично виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та це сталося поза його волею та було обумовлено об`єктивними негативними обставинами, суд зазначає. Відповідач [PERSON] жодного документа щодо свого матеріального стану та фінансової неспроможності виконувати умови кредитного договору суду не надав. Само по собі введення воєнного стану в Україні не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання обов`язків за кредитним договором. Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006року). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту укладеним між ним та АТ «Кредобанк», загальна сума заборгованості за кредитним договором № CL-348311 від 20.01.2022, яка підлягає стягненню з відповідача складає 152\~306, 70 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми заборгованості за кредитним договором. У відповідності зі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved