Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві пред`явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про розстрочення заборгованості № 120 ГСП від 07.09.2022 в розмірі 40625,00 грн. та понесених судових витрат. Позовна заява\~мотивована тим, що 07.09.2022 між Управлінням поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві та [PERSON] укладено договір про розстрочення заборгованості № 120 ГСП. Згідно з умовами п. 1.1. договору Заявник надає розстрочку сплати заборгованості, яка виникла у боржника з Договору про навчання поліцейського від 10.06.2021 №89 Гсп/444 в сумі 45139,18 грн. Боржник сплачує зазначені суми не пізніше 30 числа кожного місяця рівними частинами, починаючи з місяця, в якому укладено дану Угоду про розстрочення. Боржник частково розраховувався за надані послуги (4514,00 грн. згідно платіжного доручення № 1187049 від 29.09.2022), а з 31.10.2022 відмовився від сплати залишку по договору, у зв`язку з чим сума боргу [PERSON] на день звернення становить 40625,18 грн. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати у сумі 3028,00 грн.. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 17.09.2025 року відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу роз`яснено право подавати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, зокрема право суду вирішити спір за наявними матеріалами справи. Сторони у справі повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача [PERSON] надсилалась копія ухвали про відкриття провадження, яка повернулась до суду не врученою з відмітками Укрпошти про причини повернення: «за закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Верховний Суд у постанові від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18 зазначив: «Отже, листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування». Відтак, оскільки ухвала про відкриття провадження направлена відповідачу за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання листом рекомендованою кореспонденцією, суд в достатній мірі виконав обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 07.09.2022 між Управлінням поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві та [PERSON] укладено договір про розстрочення заборгованості № 120 ГСП. Згідно з умовами п. 1.1. договору Заявник надає розстрочку сплати заборгованості, яка виникла у боржника з Договору про навчання поліцейського від 10.06.2021 №89 Гсп/444 в сумі 45139,18 грн. з вересня 2022 року до 30 червня 2023 року. Платник сплачує зазначені суми не пізніше 30 числа кожного місяця рівними частинами, починаючи з місяця, в якому укладено дану Угоду про розстрочення. Строк вказаний у договорі з 30.09.2022 року сума платежів на погашення заборгованості по договору складає у розмірі 4513,91 грн., строк закінчення 30.06.2023 року ( а. с. 6-7). Згідно платіжного доручення № 1187049 від 29.09.2022 [PERSON] сплатив лише 4514,00 грн. в рахунок оплати заборгованості за Договором про навчання поліцейського від 10.06.2021 № 89 Гсп/444 ( а. с. 8). Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частинами 1 та 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, надані позивачем докази, які досліджені судом, підтверджують факт укладення договору та порушення відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань. Водночас, відповідачем [PERSON] не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву на позовну заяву, а також жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості. Отже, з огляду на вищенаведені норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши надані докази, встановивши, що Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві виконало свої зобов`язання за договором про розстрочення заборгованості № 120 ГСП від 07.09.2022, а відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань по поверненню заборгованості не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 40625,18 грн. перед позивачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 3028,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі\~вищевикладеного та\~

Outcome: approved