Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Представник позивача адвокат Ольшевський І.П. звернувся до суду з позовом та з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 05.09.2025 просить визнати за [PERSON] право власності на: - частку земельної ділянки, площею 2,4679 га, що розташована на території Пристромської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта про право приватної власності на землю, серії РІ № 264651; - частку земельної ділянки, площею 0,43 га, що розташована на території Пристромської сільської ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, згідно з державним актом про право приватної власності на землю, серії КВ; - частку житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер дід позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі, у виді земельної ділянки, площею 2,4679 га, що розташована на території Пристромської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта про право приватної власності на землю, серії РІ № 264651; земельної ділянки, площею 0,43 га, що розташована на території Пристромської сільської ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, згідно з державним актом про право приватної власності на землю, серії КВ, та на частину житлового будинку [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом після його смерті була [PERSON] дружина, яка відмовилася від своєї частки у спадщині, та за заповітом діти: [PERSON] (батько позивачки) та [PERSON] , які прийняли спадщину, подавши заяви нотаріусу про її прийняття. [INFO] померла [PERSON] , спадкоємцем якої за заповітом була лише її дочка [PERSON] . Таким чином, батьку позивачки [PERSON] належала лише частка у спадщині за заповітом після смерті його батька [PERSON] та який спадщину після смерті батька прийняв, але юридично її не оформив. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після якого залишилася спадщина у виді частки земельної ділянки, площею 2,4679 га, що розташована на території Пристромської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту про право приватної власності на землю, серії РІ № 264651; частки земельної ділянки, площею 0,43 га, що розташована на території Пристромської сільської ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, згідно з державним актом про право приватної власності на землю, серії КВ; частки житлового будинку [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом після його смерті є його діти позивач та відповідачі, які прийняли спадщину, подавши нотаріусу відповідні заяви. Проте, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у виді зазначеного вище майна, іншим спадкоємцям та позивачу відмовлено в зв`язку з відсутністю правоустановлюючих документів на нього. Ухвалою суду від 12.05.2025 відкрито провадження в даній справі за загальними правилами позовного провадження, після усунутих недоліків згідно з ухвалою суду від 29.04.2025, та призначено підготовче засідання на 17.06.2025. 17.06.2025 підготовче засідання відкладено до 04.08.2026 о 13:00 в зв`язку з неявкою сторін по справі. 18.06.2025 на адресу суду від Другої переяславської державної нотаріальної контори на виконання ухвали від 12.05.2025 надійшла копія спадкової справи № 250/2014, відкритої після смерті [INFO] [PERSON] , копія спадкової справи № 356/2009, відкритої після смерті [INFO] [PERSON] та копія спадкової справи № 398/2013, відкритої після смерті [INFO] [PERSON] 04.08.2025 підготовче засідання відкладено за клопотанням представника позивача адвоката Ольшевського І.П. до 15.08.2025 о 13:00. 15.08.2025 підготовче засідання відкладено за клопотанням представника позивача адвоката Ольшевського І.П. до 08.09.2025 о 14:00. 05.09.2025 до суду надійшли додаткові пояснення та заява про зменшення позовних вимог від представника позивача адвоката Ольшевського І.П., в якій останній зменшив позовні вимоги та відмовився від вимоги про визнання за позивачем права на спадщину у виді - частки земельної ділянки, площею 2,4682 га, що розташована на території Пристромської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта про право приватної власності на землю, серії РІ № 264650. 08.09.2025 справу знято з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному. Розгляд справи відкладено до 18.09.2025 до 13:30. 18.09.2025 підготовче засідання відкладено в зв`язку з неявкою відповідачів на 03.10.2025 о 13:15. Ухвалою суду від 03.10.2025 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 04.11.2025 об 11:00. В зв`язку з неявкою 04.11.2025 в судове засідання учасників справи, судове засідання відкладено до 27.11.2025 до 10:30. В судовому засіданні представник позивача адвокат Ольшевський І.П. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з врахуванням зменшених позовних вимог. В судове засідання відповідачі не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Причин неявки суду не повідомили, заяв, клопотань від відповідачів до суду не надходило. Судом встановлено наступні обставини. [INFO] помер [PERSON] . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 7 від 21.03.2009, складений Виконкомом Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району. Відповідно до довідки, виданої Пристромською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області від 07.2009 за № 474, [PERSON] , був зареєстрованим та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] , 1936 року народження, та сином [PERSON] , 1962 року народження. Як вбачається з довідки (виписки з погосподарської книги про склад сім`ї та реєстрацію), виданої Пристромською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області 07.2009 за № 517, [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , а також на земельні ділянки, площею 2,4679 га, яка розташована на території Пристромської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта про право приватної власності на землю, серії РІ № 264651 та площею 0,43 га, яка розташована на території Пристромської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, згідно з державним актом про право приватної власності на землю, серії КВ. Відповідно до копії довідки, виданої Пристромською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області від 09.2014 за № 476, згідно з погосподарською книгою № 7 о/р 0587-1/2011-2015 р.р. спадковий житловий будинок належить [PERSON] - частина, та [PERSON] - частина (а.с.183 зворот). 01.12.2006 від імені [PERSON] посвідчено заповіт на випадок його смерті, згідно з яким останній заповів все своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Згідно з матеріалами спадкової справи № 356/2009, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в установлений законом строк прийняли спадщину шляхом подачі нотаріусу заяв про прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше майно. Проте, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у виді частини спадкових земельних ділянок та частини спадкового житлового будинку за життя [PERSON] до нотаріуса не звертався. [INFO] померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть [NUMBER] ). Єдиним спадкоємцем за заповітом щодо всього належного їй майна є її дочка [PERSON] , яка в установленому законом порядку належним чином прийняла спадщину після її смерті. Зазначене вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи № 398/2013, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . Таким чином, після смерті [INFO] [PERSON] та 19.05.2013 [PERSON] батько позивачки [PERSON] прийняв спадщину, але юридично її не оформив, у виді: по частині спірних спадкових земельних ділянок та частини спадкового житлового будинку, що належали померлому [INFO] [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ). Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи № 250/2014 після смерті [INFO] [PERSON] , заяви про прийняття спадщини нотаріусу подали його діти: [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , в графі «Батько» - [PERSON] ), [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , в графі «Батько» - [PERSON] ), [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , в графі «Батько» - [PERSON] ). Заяви про відмову у прийнятті спадщини після смерті [INFO] [PERSON] подали [PERSON] , дружина померлого, та син [PERSON] (а.с. 150, 150 зворот). Позивачка та відповідачі як спадкоємці за законом після смерті свого батька [PERSON] 23.06.2015 подали до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на вказане вище спадкове майно. Крім того, позивачка [PERSON] 01.02.2025 подала заяву до Другої переяславської державної нотаріальної контори про видачу на її ім`я свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті свого батька [PERSON] на 1/3 частку всього належного йому спадкового майна. Постановою державного нотаріуса Другої переяславської державної нотаріальної контори Коляденка Я.В. від 01.02.2025 відмовлено [PERSON] з приводу видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна після смерті [INFO] її батька, [PERSON] , яке складається з: частки земельної ділянки, площею 2,4679 га, що розташована на території Пристромської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту про право приватної власності на землю, серії РІ № 264651; частки земельної ділянки, площею 0,43 га, що розташована на території Пристромської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, згідно з державним актом про право приватної власності на землю, серії КВ; частки житлового будинку [ADDRESS] , що належали померлому [INFO] [PERSON] та спадщину після якого прийняв, але юридично не оформив його син [PERSON] . Згідно з копією повідомлення Управління Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 05.03.2015 за №06-10/85, надати Витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку [PERSON] на території Пристромської сільської\~ради Переяслав-Хмельницького\~району згідно з Державним актом серії КВ, зареєстрованого 02.12.1996 неможливо, так як відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМ України від 17.10.2012 №1051, реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки або уповноваженої особи (за довіреністю). Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи. Також, згідно з копією повідомлення Управління Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 05.03.2015 за № 06-10/86, надати Витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку [PERSON] на території Пристромської сільської\~ради Переяслав-Хмельницького\~району згідно з Державним актом серії РІ №264651, зареєстрованого 08.01.2004 неможливо, так як відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМ України від 17.10.2012 №1051, реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки або уповноваженої особи (за довіреністю). Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи. Таким чином, в суді встановлено, що позивачка як спадкоємець за законом прийняла спадщину після смерті [INFO] свого батька, [PERSON] , який в свою чергу, прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , подавши в установлений законом строк відповідну заяву до нотаріальної контори, але свідоцтв про право на спадщину не отримав. Зважаючи на те, що нотаріусом позивачці відмовлено в оформленні права на спадщину, суд констатує наявність права позивачки на звернення до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі\~ст.\~1218\~ЦК\~України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220, 1223\~ЦК\~України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як встановлено ч. 5 ст.\~1268\~ЦК\~України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.\~1297\~ЦК\~України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» визначено, що особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою\~статті 3 зазначеного Закону\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 за\~ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно» потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень\~ЦК. Державна реєстрація\~права власності\~на житлові\~будинки,\~споруди до\~набрання чинності\~ Законом\~ України\~від 1\~липня 2004\~року "Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень" регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,\~Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями\~ЦК УРСР 1963 року,\~Законом України "Про власність",\~Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII\~"Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування",\~Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат",\~постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105\~"Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26,\~Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року,\~Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання\~постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105\~у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, зокрема, технічним паспортом на будівлі. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видане 22.10.2016 на ім`я [PERSON] , остання успадкувала частину спірного житлового будинку після смерті [INFO] [PERSON] . частина зазначеного житлового будинку є предметом спору у даній цивільній справі. В характеристиці спадкового житлового будинку, на який видане свідоцтво, «рік побудови» заначено 1961. У відповідності до вимог законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва спірного житлового будинку та регулювало відносини пов`язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , виникло право власності на вказаний житловий будинок. В свою чергу, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [INFO] свого батька - [PERSON] , подавши в установлений законом строк відповідну заяву до нотаріальної контори, але свідоцтв про право на спадщину не отримав. Отже, спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] , є таким, що прийняв спадщину після смерті [INFO] свого батька [PERSON] . Крім того, матеріали справи містять достатньо даних про прийняття спадщини позивачкою після смерті [INFO] свого батька [PERSON] . Статтею 15\~ЦК\~України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ст.\~392\~ЦК\~України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи, що спадкодавець за життя набув право власності на спадкове майно у встановленому законом порядку, спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а отже набула право власності на майно в порядку спадкування. Разом з тим, враховуючи, що після смерті [INFO] [PERSON] , заяви про прийняття спадщини нотаріусу подали, крім позивачки, також відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON] , і вважаються такими, що прийняли спадщину, право позивачки у спадковому майні після смерті [INFO] [PERSON] становить 1/3 його частини. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: partial