Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

І. Стислий зміст позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» діючи через свого представника О.І. Ромашко, звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 6 374 грн. 83 коп. Позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , власником якого в період з 01.112021 по 31.02.2025 була [PERSON] . Згідно з витягом оборотної відомості по особовому рахунку № [NUMBER] , що зареєстрований за вищевказаною адресою станом на 01.09.2025 (за період з 01.11.2021 по 31.02.2025) у зв`язку з порушенням зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів виникла заборгованість за надані ТОВ «Рівнетеплоенерго» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 5 201 грн. 94 коп. Сума пені станом на 01.09.2025 (за період з 01.09.2024 по 31.08.2025) становить 180 грн. 59 коп., сума інфляційний витрат становить 758 грн. 22 коп., сума трьох процентів річних від простроченої суми становить 234 грн. 08 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості 6 374 грн. 83 коп., які позивач просить суд стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08 жовтня 2025 року справа передана для розгляду судді Балацькій О.Р. 09 жовтня 2025 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла відповідь № 1870959 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача. Останнє відоме місце реєстрації відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , знята з реєстрації 05.03.2025. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 09 жовтня 2025 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (а.с. 11-12) Від представника позивача О.І. Ромашко надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 17-18) Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 14-15) У відповідності до ст. 128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Відзиву із запереченнями на позовну заяву відповідач не надала. Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило. Відтак суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. За таких обставин у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. ІІІ. Фактичні обставини справи Суд встановив, що [PERSON] в період з 01.11.2021 по 31.02.2025 була\~зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 10) Відповідно до договору купівлі-продажу квартири № 747 від 06.03.2025, посвідченого приватним нотаріусом Фесюк Т.В., власницею квартири за адресою: [ADDRESS] до 06.03.2025 була [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири № 76 від 11.02.2014, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Наумовою Н.Г. (а.с. 6) ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гаряче водопостачання у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ). Позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідач не виконує свого обов`язку по оплаті цих послуг. Згідно оборотної відомості за період з 01.11.2021 по 31.02.2025 по особовому рахунку № [NUMBER] не здійснювалось оплати послуг внаслідок чого за ним станом на 01 вересня 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 5 201 грн. 94 коп. (а.с. 7) Крім того, згідно наданого позивачем розрахунку, сума пені становить 180 грн. 59 коп., сума інфляційний витрат становить 758 грн. 22 коп., сума трьох процентів річних від простроченої суми становить 234 грн. 08 коп. (а.с. 8) Станом на дату подання позовної заяви до суду заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідач не оплатила, у зв`язку з чим позивач змушений звертатись за їх стягненням у судовому порядку. ІV. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснюється у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця тощо. Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Розрахунок вартості наданих послуг здійснюється ТОВ «Рівнетеплоенерго» за тарифами з теплопостачання у розмірах затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради № 6 від 04 січня 2011 року (із відповідними змінами), постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями послуг» (із відповідними змінами). Отже суд доходить висновку про те, що відповідач, отримавши за вказаний період послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання належної якості, зобов`язана була оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. Однак, відповідач користуючись послугами з теплопостачання та гарячого водопостачання ТОВ «Рівнетеплоенерго» не здійснювала оплати послуг, в результаті чого за період з 01.11.2021 по 31.02.2025 утворилася заборгованість в розмірі 5 201 грн. 94 коп., яку слід стягнути з останньої на користь позивача. Щодо позовної вимоги про стягнення пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми, суд зазначає таке. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За положеннями пункту 45 типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022), у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Згідно з розрахунком позивача, який перевірений судом, сума пені становить 180 грн. 59 коп., сума інфляційний витрат становить 758 грн. 22 коп., сума трьох процентів річних від простроченої суми становить 234 грн. 08 коп. Отже, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та обов`язок відповідачки оплатити збитки, завдані порушенням взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів, та наявність підстав для задоволення позову. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved