Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що 08 травня 1958 року його батько [PERSON] купив домоволодіння по [ADDRESS] , яке в подальшому перебудував та ввів в експлуатацію 28 травня 1969 року, отримавши свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння. Рішенням виконавчого комітету П`ятихатської міської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області змінено назву вулиці на «Мамона», номер домоволодіння на « [ADDRESS] ». 28 грудня 1999 року на підставі заяви батька прийнято рішення П`ятихатської міської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області про відчуження частини домоволодіння з будівлею на його користь, на підставі якого вирішено: вилучити з землекористування [PERSON] по [ADDRESS] , частину присадибної ділянки загальною площею 255 кв.м. з розташованими на ній будівлями літньої кухні, сараю та вбиральні, у самостійне землекористування [PERSON] , присвоївши домоволодінню поштову адресу [ADDRESS] . Ділянку в`їзду загальною площею 42,0 кв.м залишити в суміжному землекористування [PERSON] та [PERSON] . Признано будівлю по [ADDRESS] житловим будинком. Нам підставі зазначеного рішення ним було отримано свідоцтво про право власності на домоволодіння по [ADDRESS] та проведено реєстрацію в П`ятихастьському БТІ. В жовтні 2025 року звернувся із заявою до державного реєстратора виконавчого комітету П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області про реєстрацію права власності на домоволодіння по [ADDRESS] за ним, але отримав рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документана нерухоме майно. У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати за ним право власності на домоволодіння по [ADDRESS] загальною площею 47,7 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м., допоміжною площею 17,8 кв.м, сарай площею 12,3 кв.м., вбиральню площею 7,9 кв.м. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача [PERSON] надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі/а.с.34/. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 5/. [PERSON] , народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 8/. 04 червня 1977 року відповідач [PERSON] (дівоче прізвище ) уклала шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище нареченого « [PERSON] », про що свідчить копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища /а.с.9/, 09 березня 1984 року зазначений шлюб розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.10/. 30 квітня 1987 року відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище) уклала 2-й шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище нареченого « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 11/. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть/а.с.12/. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть/а.с.13/. Після смерті [PERSON] 03 грудня 2012 року відкрита спадкова справа №53844182 в П`ятихатській державній нотаріальній конторі, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі /а.с зв. бік 13/. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 28 травня 1969 року [PERSON] належить домоволодіння по [ADDRESS] /а.с. 14/. Згідно з рішенням виконавчого комітету П`ятихатської міської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області №228 від 28.12.1999 року вирішено вилучити з землекористування [PERSON] по [ADDRESS] , частину присадибної ділянки загальною площею 255 кв.м. з розташованими на ній будівлями літньої кухні, сараю та вбиральні; виділити вищевказану ділянку у самостійне землекористування [PERSON] , присвоївши домоволодінню поштову адресу [ADDRESS] ; ділянку в`їзду загальною площею 42,0 кв.м залишити в суміжному землекористування [PERSON] та [PERSON] ; признати будівлю по [ADDRESS] житловим будинком; внести відповідні зміни у технічну документацію /а.с. 15/. Відповідно до копії акту виносу в натурі земельної ділянки та розбиття будівель від 26 січня 2000 року встановлені межі земельної ділянки [PERSON] що знаходиться в [ADDRESS] із суміжним домоволодінням по [ADDRESS] /а.с. зв. бік 16/. Згідно з домовою книгою по [ADDRESS] з 17.07.2000 року прописаний [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності /а.с. 17/. Відповідно до копії технічного паспорту № [NUMBER] від 08.09.2025 року житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] має загальну площу земельної ділянки 288 кв.м., забудовану 84 кв.м., складається з житлового будинку, сарая, вбиральні, споруди /а.с.19-20/. Відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 08.09.2025 року замовником є [PERSON] , ідентифікатори об`єктів будівництва: Житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] , статус об`єкта - проектний. /а.с. 21-22/. Відповідно до рішення П`ятихатської міської ради №1157-22/VІІІ від 31 жовтня 2022 року в [ADDRESS] /а.с. 18/. Згідно з копією інформаційної довідки ДП КП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради №177 від 11.09.2025 року відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно , що знаходиться за адресою [ADDRESS] відсутні /а.с. 23/. Відповідно до рішення про відмову в проведенні реєстраційної дії №81309321 від 13.10.2025 року позивачу [PERSON] відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно /а.с. 24/. Відповідно до частин першої статті 182\~ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації прав, зокрема, підлягає право власності (стаття 4 вказаного Закону). Отже, державна реєстрація це не підстава набуття права власності на нерухоме майно, а засвідчення державою вже набутого права власності, яке виникло, зокрема, на підставі правочину, при цьому факт реєстрації права власності на нерухоме майно є лише елементом юридичного складу, який тягне виникнення речового права, а не є підставою його набуття. Сама по собі реєстрація права не є підставою виникнення права власності, оскільки такої підстави закон не передбачає. Законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» не призводить. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має. Таким чином, системний аналіз наведених положень законодавчих актів дозволяє стверджувати, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 (провадження № 12-115гс19). Згідно із статтею 316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює згідно з законом по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі статтею 321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами статті 392\~ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Тобто, законом надано право особі, яка вважає себе власником, звернутися до суду з відповідним позовом про захист свого права власності. При цьому, враховуючи специфіку цивільного та цивільного процесуального законодавства, на таку особу покладається обов`язок доведення наявності обставин та підстав визнання права власності на спірне майно. Так, матеріалами справи підтверджується інснування обставин, з якими закон пов`язує визнання за позивачем права власності в порядку ст. 392 ЦК України, рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно перешкоджає та зумовлює неможливість реалізації права власності позивача, у тому числі вільно розпоряджатися нерухомим майном, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, що і дає підстави для задоволення позову.

Outcome: approved