Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

В травні 2025 року через підсистему «Електронний суд» комунальне підприємство «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Житомирської обласної ради (далі КП «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Житомирської обласної ради) звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що 12 жовтня 2007 року між КП «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Житомирської обласної ради та відповідачем було укладено кредитну угоду № 786, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 50000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,00 % річних строком повернення до 12 жовтня 2027 року. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, позивач просить стягнути з нього заборгованість, яка утворилася станом на 15 травня 2025 року, в сумі 13355,34 грн, в тому числі: заборгованість за основною сумою боргу\~ 8432,00 грн, заборгованість за відсотками 2088,00 грн та 2835,34 грн пені. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачі своїм правом подати відзив не скористався. Судом встановлено, що 12 жовтня 2007 року між КП «Обласний\~фонд підтримки\~індивідуального житлового\~будівництва на\~селі» Житомирської\~обласної ради та [PERSON] \~ укладено кредитну угоду № 786, відповідно до якої комунальне підприємство надало позичальнику пільгову позику для добудови індивідуального житлового будинку в розмірі 50000,00 грн зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 3,00 % річних строком кредитування на двадцять п`ять років (до 12 жовтня 2027 року).. Пунктом 3.4 кредитної угоди передбачено, що в разі виявлення фактів нецільового використання позики фонд має право розірвати договір, вимагати дострокового погашення позики позичальником, гарантом, поручителем або реалізувати заставлене майно. Додатком до кредитної угоди № 786 від 12 жовтня 2007 року є графік погашення позики та сплати відсотків. З метою досудового врегулювання спору КП «Обласний\~фонд підтримки\~індивідуального житлового\~будівництва на\~селі» Житомирської\~обласної ради на адресу [PERSON] було направлено письмову претензію-вимогу № 40 від 20.10.2023 про виконання грошового зобов`язання за кредитним договором з вимогою достроково погасити заборгованість за кредитною угодою протягом 10 календарних днів з дня отримання цієї вимоги. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, та з розрахунком, який міститься у позовній заяві, заборгованість [PERSON] за кредитною угодою станом на 15 травня 2025 року становить 13355,34\~грн, яка складається з 8432,00\~грн заборгованості\~за основною\~сумою боргу,\~2088,00\~грн заборгованості за відсотками та 2835,34 грн пені. У відповідності до статті 6 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 частини 1 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~Згідно частини 2 цієї ж статті та частини 2 статті 1046 ЦК України кредитний договір вважається укладеним з моменту передання грошей. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями частини другої\~статті 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідачем доводи позивача щодо невиконання ним зобов`язань за договором не спростовані, що було його процесуальним обов`язком відповідно до вимог статей\~12,\~81 ЦПК України, а тому майнові права КП «Обласний\~фонд підтримки\~індивідуального житлового\~будівництва на\~селі» Житомирської\~обласної ради підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] суми заборгованості за основною сумою\~боргу та відсотками. Разом з тим, щодо обов`язку позичальника сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитною угодою суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої\~статті 14 ЦК України, особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)). Згідно пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18\~Прикінцеві та перехідні положення ЦК України\~(постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23)). Тлумачення пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою\~статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Відтак, позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та помилково здійснено нарахування неустойки (пені) в період дії кредитної угоди на загальну суму 2835,34 грн. З урахуванням\~викладеного,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню 10520,00\~грн заборгованості\~за кредитною угодою № 786, в тому числі: заборгованість за основною сумою боргу\~ 8432,00 грн та 2088,00 грн заборгованості за відсотками. Частково задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial