Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у загальному розмірі 85 971, 78 грн. Позов обґрунтований тим, що 10.09.2018 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування №P24.00612.004310731. Даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором кредиту і договору страхування. Відповідно до розділу 1 Кредитного договору, банк надає позичальнику кредит у розмірі 36 995, 00 грн. для власних потреб. В свою чергу позичальник отримує кредит і доручає банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 48 місяці (-ів). Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 1,99% річних. Саме відносини страхування, які регулюються окремими положеннями Кредитного договору, не є предметом даного позову, натомість позов стосується виключно відносин щодо кредитування. Всупереч умов Кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 10.09.2018 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування №С-612-006057-18-980. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2, 2.3 і п. 2 кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку. Ліміт доступний клієнту на момент укладання угоди становить 7 000,00 грн., відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00 % річних. АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу, відповідач свої зобов`язання зі сплати банку грошових коштів належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за договором. 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним Договором факторину ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договорами №P24.00612.004310731 та №С-612-006057-18-980 від 10.09.2018 р. Таким чином, просять стягнути по Кредитному договору № P24.00612.004310731 від 10.09.2018 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову, у загальному розмірі 68 123, 95 грн., яка складається з: 27 815, 25 грн. - заборгованість за основним боргом, 1 737, 72 грн. - заборгованість за відсотками, 38 570, 98 грн. - заборгованість за іншими процентними платежами; по Кредитному договору №С-612-006057-18-980 від 10.09.2018 р. заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову, у загальному розмірі 17 847, 83 грн., яка складається з: 6 939, 97 грн. - заборгованість за основним боргом, 10 907, 86 грн. - заборгованість за відсотками, 0, 00 грн. - заборгованість за іншими процентними платежами Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 06.06.2025 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідачка по справі повідомлялась судом шляхом направлення поштової кореспонденції суду, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідачка у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до наступних висновків. 10.09.2018 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено було укладено договір кредиту та страхування №P24.00612.004310731. Відповідно до розділу 1 Кредитного договору, банк надає позичальнику кредит у розмірі 36 995, 00 грн. для власних потреб. В свою чергу позичальник отримує кредит і доручає банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 48 місяці (-ів). Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 1,99% річних. Підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку.) За договором кредиту та страхування № P24.00612.004310731 від 10.09.2018 відповідачці надано 36 995, 00 грн. кредиту на 48 місяці під 1,99% річних. Публічна пропозиція (оферта) у розумінні статей 641, 644 ЦК України визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, однак всі інші істотні умови які є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, зазначено в Індивідуальній частині договору про надання фінансового кредиту - Кредитному договорі. 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №2 до договору факторингу від 25.07.2023 №1.02-31/23 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідачки у сумі 68 123, 95 грн., з яких: 27 815, 25 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1 737, 72 грн. - сума заборгованості за відсотками; 38 570, 98 грн. - сума заборгованості за комісіями. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за Договором про надання коштів у позику № P24.00612.004310731 від 10.09.2018 в розмірі 68 123, 95 грн. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідачка не виконала умов договору. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16: «Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Суди, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернули уваги, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним.». Згідно п. 15 і п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, 15. У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. 18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до доданої до позову виданої АТ «Ідеа Банк» довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № P24.00612.004310731 від 10.09.2018 станом на 25.07.2023 сума 38 570, 98 грн., яка в позові вказана, як «Заборгованість за іншими процентними платежами» є «Заборгованістю за нарахованими та несплаченими комісіями». Які саме послуги за вказану комісію надаються у договорі кредиту та страхування № P24.00612.004310731 від 10.09.2018 не вказано. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи вище викладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення комісії, яка в позові вказана, як «Заборгованість за іншими процентними платежами» є безпідставними. 10.09.2018 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування №С-612-006057-18-980. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2, 2.3 і п. 2 кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку. Ліміт доступний клієнту на момент укладання угоди становить 7 000,00 грн., відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00 % річних. АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу, відповідач свої зобов`язання зі сплати банку грошових коштів належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за договором. Відповідно до п. 1 Договору, Банк відкриває клієнту в рамках банківського продукту Card Blanche White Cross+ ID INS поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках цієї угоди та ДКБО, та випускає клієнту платіжну карту. Згідно із п. 3 Договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000, 00 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди становить 7 000, 00 грн. та може бути змінений в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою Банку, про що буде повідомлено клієнта додатково. Процентна ставка за користування за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №2 до договору факторингу від 25.07.2023 №1.02-31/23 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідачки у сумі 17 847, 83 грн., з яких: 6 939, 97 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 10 907, 86 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0 ,00 грн. - сума заборгованості за комісіями. Відповідно до копії рішення СВЕА ЕКОНОМІ КІПРІ ЛІМІТЕД (єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») від 25.03.2024 №1, змінено назву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна » на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс». Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 1055 цього Кодексу встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно положень пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Стаття 514 цього Кодексу визначає, щодо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, на підставі оцінки викладених у позовній заяві аргументів, наданих позивачем доказів та вищенаведених положень закону суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки за договором №P24.00612.004310731 від 10.09.2018 року на користь позивача суми заборгованості в розмірі 29 552, 97 грн. відповідно до наступного розрахунку: 68 123, 95 грн. - 38 570, 98 грн. (заборгованість за іншими процентними платежами) = 29 552, 97 грн. та суму заборгованості за Кредитним договором №С-612-006057-18-980 від 10.09.2018 у розмірі 17 847, 83 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору, пропорційно до частки задоволених позовних вимог, в сумі 1 335, 60 грн., виходячи з наступного розрахунку: 47 400, 80 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 2 422, 40 грн (сума сплаченого судового збору) / 85 971, 78 грн (розмір заявлених позовних вимог) = 1 335, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial