Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Позивач\~Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс») звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути заборгованість за укладеним з\~ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів»\~договором № 77584831 від 08.09.2021, за укладеним з\~ТОВ «ФК «Кредіплюс»\~договором № 82087 від 23.08.2021 в загальній сумі 28\~150,78 грн., посилаючись на відступлення права вимоги за вказаними договорами та на неналежне виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. В обґрунтування вимог зазначено про укладення між\~ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем указаного договору позики шляхом підписання його електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого відповідачем отримано суму позики 8\~000,00 грн. з відсотковою ставкою 1,60 % за кожен день користування. 22.02.2022 між\~ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та\~ТОВ «Вердикт Капітал»\~було укладено договір № 22/02/2022, відповідно до якого останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 77584831 від 08.09.2021. Після цього 10.01.2023\~ТОВ «Вердикт Капітал»\~та\~ТОВ «Коллект Центр»\~було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №77584831 від 08.09.2021. Після цього 28.08.2025 між\~ТОВ «Коллект Центр»\~та позивачем було укладено договір № 28-08/25, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором позики №77584831 від 08.09.2021. Крім того, відповідно до укладеного між\~ТОВ «Фінансова компанія «Креді Плюс»\~та відповідачем указаного договору позики шляхом підписання його електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, відповідачем отримано перший транш кредитного ліміту в сумі 14\~445,00 грн. з відсотковою ставкою 286\~% річних та загальним строком кредитування 252 дні. 28.01.2025 між\~ТОВ «Фінансова компанія «Креді Плюс»\~та позивачем було укладено договір № 28012025, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором №82087 від 23.08.2021. Тому враховуючи обов`язок боржника сплатити кредитну заборгованість, з метою захисту прав нового кредитора, позивач просить задовольнити вимоги Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 04 листопада 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в порядку, встановленому\~статтею 128 ЦПК України. Згідно прохальної частини тексту позовної заяви, представник позивача просить справу розглянути у відсутність представника, наполягає на задоволенні вимог. Відповідач [PERSON] причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Згідно ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2\~статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048\~ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами, 08.09.2021 року між\~Товариством з обмеженою відповідальністю «1Безпечне агентство необхідних кредитів»\~та [PERSON] було укладено договір позики (ануїтет) № 77584831 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) про надання позичальнику у власність грошових коштів шляхом підписання договору електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчать умови кредитного договору, реквізити сторін та підписи. Відповідно до умов договору, Товариство надало відповідачу кредит у сумі 8 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом порядку та на умовах, визначених договором. Строк позики (строк договору) сторони погодили в пункті 2.2 терміном 64 дні, процентна ставка 1,60 % в день (пункт 2.3. договору). Крім того, 23.08.2021 року між\~Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс», як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, було укладено договір про споживчий кредит № 82087 (індивідуальна частина), відповідно до пункту 2.1 якого сторони погодили ти кредиту кредитні лінію, ліміт кредитної лінії (загальний розмір кредиту) не може перевищувати 70\~001,00 грн., який надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною. діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі, окремими траншами (частинами) (п. 2.2. договору). Підпунктом 2.2.2 договору сторони погодили перший транш в сумі 14\~445,00 грн., проценти за користування перший траншем кредиту нараховуються за ставкою 286,00 % річних, загальний строк кредитування за цим договором складає 1182 днів, строк, на який надається перший транш складає 252 дні. У пунктах 2.4-2.5 договору сторони погодили тариф комісії за управління та обслуговування кредиту. Суд зазначає, що ці правочини у розумінні положень\~Закону України "Про електронну комерцію"\~вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, що не спростовано в судовому засіданні останнім. Аналогічні висновки викладено у\~постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20\~(провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Згідно частини першої\~статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту першого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою\~статті 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно\~статті 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 22.02.2022 між\~Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів»\~та\~Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»\~було укладено договір № 22/02/2022, відповідно до якого останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 77584831 від 08.09.2021. 10.01.2023 між\~Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»\~та\~Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»\~було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 77584831 від 08.09.2021. 28.08.2025 між\~Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»\~та позивачем було укладено договір №28-08/25, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором № 77584831 від 08.09.2021. 28.01.2025 між\~Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Креді Плюс"\~та позивачем було укладено договір № 28012025, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором № 82087 від 23.08.2021. Таким чином,\~ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договорами № 77584831 від 08.09.2021 та № 82087 від 23.08.2021. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Ураховуючи те, що позичальник [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконала, кредитні кошти вчасно не повернула, Підлягає стягненню з неї на користь позивача, як нового кредитора, заборгованість за договором № 77584831 від 08.09.2021 у загальній сумі: 6\~823,54 грн, яка складається з: за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в сумі 2\~725,91 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 4 97,19 грн., нараховані 3 % річних 0,44 грн., а також заборгованість за договором № 82087 від 23.08.2021 у загальному розмірі 21\~327,24 грн., яка складається: за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в сумі 12\~176,97 грн., заборгованість за нарахованими процентами в сумі 8\~249,27 грн. та комісія в сумі 901,00 грн. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Виходячи з вимог ст. ст.\~512 - 514,\~516 ЦК України,\~ТОВ «Факторинг Партнерс» направив, кореспонденцією через відділення укрпошти або за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції письмові повідомлення Боржникам про відступлення Клієнтом Прав Вимоги Заборгованості Фактору, дана обставина підтверджується копією відповідного повідомлення. Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, всупереч умовам Кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки\~ТОВ «Факторинг Партнерс», ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до ч. 1\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1\~ст. 599 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3\~статті 12 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідачка відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, ураховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті\~12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог. Крім того, при зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 0558930090 від 26.09.2025 року в сумі 2\~422,440 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу судом відзначається таке. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору № 02-07/2024 від 02.07.2024 року про надання правничої допомоги, Акт пронадання юридичної допомоги, Інформаційний лист щодо вартості виду .послуг АО «Лігал Ассістенс», заявка на надання юридичної допомоги від 01.08.2025, згідно якого правничі послуги надано на суму 13 000,00 грн. Згідно ч. 2 ст. 137\~ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги\~та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 141\~ЦПК Українипри\~вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За змістом ч. 4ст. 137\~ЦПК Українирозмір\~витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У\~постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду\~зазначала про те, що "при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вирішував питання обов 'язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). З урахуванням наведеного не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає фіксований розмір винагороди, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність". При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved