Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

представник ОСББ «Стрийська 99» звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з неї заборгованість за оплату внесків на утримання будинку і прибудинкової території за період з серпня 2023 року по липень 2025 року у розмірі 11590 грн. 60 коп., інфляційні втрати за період із січня 2024 року по липень 2025 року у розмірі 951, 84 грн., 3 % річних за період із 01 січня 2024 року по 31 липня 2025 року у розмірі 228, 00 грн., судовий збір у розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8250 грн. В обгрунтування позову покликається на те, що відповідно до п. 1 Розділу статуту ОСББ «Стрийська 99» затвердженого протоколом загальних зборів №4 від 04.06.2017 року ОСББ «Стрийська 99» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] відповідно до ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок несплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у відповідача виникла заборгованість у розмірі 11590, 60 грн. за період з серпня 2023 року по липень 2025 року. Крім цього, просили стягнути інфляційні нарахування, 3% річних, судовий збір та витрати на правову допомогу. Просили позов задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 серпня 2025 року таку передано на розгляд судді Мички Б.Р. Ухвалою судді від 01 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України відзив на позовну заяву. Відповідач подала до суду заяву у якій вказала, що визнає позов у частині основного боргу у розмірі 11000 грн., заперечила щодо стягнення з неї витрат на правову допомогу, оскільки такі є неспівмірними з розміром основного боргу та позивач не надав доказів понесення таких витрат. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно з положеннями ч.1\~ст.16 ЦК України\~та ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що відповідно до п. 1 Розділу статуту ОСББ «Стрийська 99» затвердженого протоколом загальних зборів №4 від 04.06.2017 року ОСББ «Стрийська 99» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] відповідно до ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.15) власником 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Встановлено, що позивач надає житлово-комунальні послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території. Відповідно до розрахунку заборгованості представника ОСББ «Стрийська 99» (а.с.6-7) заборгованість по оплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] за період з серпня 2023 року по липень 2025 року включно становить 11590, 60 грн., інфляційні втрати за період із січня 2024 року по липень 2025 року у розмірі 951, 84 грн., 3 % річних за період із 01 січня 2024 року по 31 липня 2025 року у розмірі 228, 00 грн. Згідно довідки про розташування квартир та нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] квартира відповідача знаходиться у 2 підїзді будинку. Таким чином, відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг та користуються послугами, зокрема утримання будинку та прибудинкової території. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавицями і споживачами, а також їхні права і обов`язки регулюються\~З аконом України «Про житлово-комунальні послуги». Так, відповідно до\~статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Пунктом 1 частини першої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2\~статті 7цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи)встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. За вказаних\~обставин,\~суд приходить\~до висновку,\~що позивачем\~доведено наявність\~у відповідача\~ заборговані\~за отримані\~нею послуги за оплату внесків на утримання будинку і прибудинкової території за період з серпня 2023 року по липень 2025 року у розмірі 11590 грн. 60 коп., інфляційні втрати за період із січня 2024 року по липень 2025 року у розмірі 951, 84 грн., 3 % річних за період із 01 січня 2024 року по 31 липня 2025 року у розмірі 228, 00 грн., у зв`язку з чим така заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить надання професійної правничої допомоги. Згідно з ч.2 ст.137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 цього Кодексурозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Разом з цим,

Outcome: approved