Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою в інтересах позивача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . У жовтня 2025 року позивач випадково знайшов заповіт свого батька, з якого дізнався, що він заповів все належне йому на момент смерті майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, своєму синові [PERSON] . Отже, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька. За життя батькові позивача належав житловий будинок і земельна ділянка. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але 13 жовтня 2025 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що позивачем був пропущений передбачений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. З дня відкриття спадщини ніхто до органів місцевого самоврядування з заявою про прийняття спадщини не звертався. Органи місцевого самоврядування не здійснювали виклик спадкоємців шляхом опублікування оголошення про відкриття спадщини. Просить суд визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про пройняття спадщини за заповітом після смерті батька тривалістю чотири місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Представник позивача Наконечна Т.М. завчасно надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно\~зі ст.16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:\~1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;\~5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення;\~7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Крім того, згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Копією свідоцтва про народження підтверджується факт того, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] . Факт смерті батька позивача [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть. До дня смерті батько позивача проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №2011 від 09 грудня 2020 року. Згідно копії постанови державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки Другої синельниківської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 лютого 2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] у зв`язку з тим, що пропущений передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Як зазначено у ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть батько позивача [PERSON] помер [INFO] . Копією заповіту від 10 вересня 2021 року підтверджується факт того, що що батько позивача [PERSON] заповів все належне йому на момент смерті майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, своєму синові [PERSON] . Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але 13 жовтня 2025 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що позивачем був пропущений передбачений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З копії спадкової справи вбачається, що позивач 06 жовтня 2025 року звернувся до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, інших спадкоємців немає. Таким чином, факт пропущення позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини суд вважає доведеним і позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved