Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд визначити наступний порядок для участі у вихованні дітей [PERSON] та [PERSON] : - у вигляді систематичних побачень: в суботу та неділю з 10-00 години до 17-00 години за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, та з урахуванням бажання його дітей з дотриманням розпорядку дня дітей, без присутності матері [PERSON] . В день свого побачення мати можливість забирати дітей зі школи/дому/секцій; - забирати дітей для спільного відпочинку в період відпустки позивача та першої половини літніх канікул дитини за попередньою домовленістю з відповідачем та за бажанням самих дітей; - можливість спілкування з сином [PERSON] та дочкою [PERSON] особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку в час вільний від навчання, за бажанням дітей. Позовна заява подана з тих підстав, що відповідач перешкоджає йому, [PERSON] , у спілкуванні з дітьми та участі його як батька у вихованні дітей. Представник позивача в судове засідання з`явилася, позов підтримала. Відповідач подала відзив на позовну заяву, за змістом якого проти позову заперечує (а.с.55-63, 64-110). В судовому засіданні відповідач проти позовних вимог заперечила повністю. Третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду свого представника не направила. Суд, заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). Згідно з рішенням Кролевецького районного\~ суду Сумської області від 24.02.2020 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.64). За змістом позову діти [PERSON] та [PERSON] залишились проживати з матір`ю [PERSON] . Відповідач перешкоджає позивачу спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні. Проаналізувавши досліджені докази, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] перешкоджає позивачу [PERSON] в спілкуванні з дітьми та прийнятті участі в їх вихованні у зв`язку з відсутністю взаємопорозуміння щодо участі у вихованні дітей, неприязними відносинами, які виникли між сторонами. Сторони не можуть погодити порядок участі батька у вихованні дітей [PERSON] , [PERSON] та спілкуванні з ними, у зв`язку з чим позивач бажає вирішити спір, який існує між ним та відповідачем щодо його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, в судовому порядку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості\~ потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані піклуватися про духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. За змістом ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з вимогами ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Таким чином, законодавством України закріплено рівний обов`язок батьків, в тому числі тих, що мешкають окремо від дитини, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). За змістом висновку органу опіки та піклування\~ виконавчого комітету Кролевецької міської ради про доцільність визначення порядку участі у спілкуванні [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,\~ орган опіки та\~ піклування вважає доцільним визначення порядку участі у спілкуванні [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] : один вихідний день на місяць з 10 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин в м. Кролевець за присутності представника відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського районного відділу поліції, з метою усунення психологічного травмування дітей за попередньою домовленістю батьків, з урахуванням стану здоров`я дітей та обов`язковим поверненням їх за місцем постійного проживання (а.с.168). Позивач бажає спілкуватися з дітьми, приймати участь в їх вихованні, тому його порушене право підлягає захисту шляхом визначення способу його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми [PERSON] та [PERSON] . При визначенні способу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дітьми суд враховує вік та стан здоров`я дітей, вчинення батьком адміністративних правопорушень в їх присутності. Судом також враховується репутація [PERSON] , притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень (а.с.77, 78, 79-82, 83, 84-93). Зі змісту висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кролевецької міської ради про доцільність визначення порядку участі у спілкуванні [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] \~ вбачається, що\~ зі слів матері дітей, [PERSON] , між батьком та дітьми повністю втрачені\~ родинні зв`язки. До перебування в місцях позбавлення волі [PERSON] \~ вів асоціальний спосіб життя, вживав алкогольні напої, вчиняв насильство над дружиною в присутності дітей. Через аморальну поведінку при дітях було обмежене спілкування з дітьми. Суд не повністю погоджується з висновком органу опіки та піклування\~ виконавчого комітету Кролевецької міської ради про доцільність визначення порядку участі у спілкуванні [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] в частині присутності працівника поліції. В цій частині висновок не обгрунтований мотивами, які заслуговують на увагу суду, викладений без посилання на норму закону, яким керувався орган опіки. Суд також враховує, що мати з дітьми можуть змінювати місце проживання. Враховуючи висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення порядку участі у спілкуванні [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] , суд вважає, що порушене право позивача [PERSON] на спілкування з дітьми\~ та участь у їх вихованні підлягає захисту шляхом визначення порядку участі [PERSON] у вихованні дітей [PERSON] та [PERSON] та спілкування з ними: один раз на місяць перша субота місяця з 10 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин\~ в громадському місці м. Кролевець та громадському місці населеного пункту за фактичним місцем проживання матері у разі зміни місця проживання дітей, з урахуванням графіку та розпорядку дня дітей та стану їх здоров`я, за бажанням дітей та за\~ попередньою домовленістю з матір`ю дітей, в присутності матері [PERSON] або уповноваженої нею особи, з поверненням дітей за\~ місцем проживання матері. Суд вважає, що саме такий режим побачень,\~ враховуючи вік дітей та порядок участі батька у вихованні дітей буде відповідати інтересам малолітніх [PERSON] та [PERSON] та умовам їх нормального розвитку, виховання та навчання, сприятиме забезпеченню найкращих інтересів дітей, з метою створення умов для реалізації прав батька\~ на особисте спілкування з дітьми, та відповідатиме інтересам сторін. Суд вважає режим побачень, запропонований батьком, не в повній мірі відповідає інтересам дітей. Таким чином позов підлягає задоволенню частково, в іншій частині позову необхідно відмовити за необгрунтованістю позовних вимог. Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Відповідно до ст.ст. 141, 150, 155, 157, 159 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» ,

Outcome: partial