Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 12.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір позики №20210043543, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 9200,00 грн. строком на 24 календарних місяці зі сплатою 0,01 % річних. Відповідно до п.3.1-3.2 Договору сума позики за даним договором становить 8000,00 грн., плата за оформлення договору позики складає 1200,00 грн. Згідно п.п.1.3-1.4. Договору позики надається позичальником шляхом перерахування позикодавцем грошових коштів на картковий рахунок або поточний рахунок відкритий у банківській установі на території України, наданий та особисто зазначений позичальником у даному Договорі. Підписавши даний договір відповідач підтвердив своє волевиявлення та бажання отримати позику на картковий рахунок або поточний рахунок № [NUMBER] відкритий в АТ\~КБ «ПриватБанк» та уповноважує позивача здійснити таке перерахування на зазначений картковий або поточний рахунок. ТОВ «Сучасний Факторинг» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача, яку він особисто вказав під час укладення Договору. Відповідачем [PERSON] частково погашено заборгованість на суму 850,00 грн. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору у останнього на момент звернення з позовом до суду\~за Договором позики №20210043543 від 12.07.2021 року утворилася заборгованість в розмірі\~18819,88 грн., яка складається з наступного: 8810,08 грн.\~- заборгованість за позикою, 10009,80 грн. - заборгованість за сумою комісії. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та понесені судові витрати. Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області від 29.07.2025 року відкрито провадження у справі та визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надсилались копія ухвали суду про відкриття провадження у порядку спрощеного провадження та копія позовної заяви з додатками, проте заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду від нього не надходило. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що 12.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» та [PERSON] було укладено договір позики №20210043543 відповідно до умов якого відповідачу на картковий рахунок № [NUMBER] відкритий в АТ\~КБ «ПриватБанк» було надано позику в сумі 9200,00 грн. строком на 24 календарних місяці зі сплатою 0,01 % річних. Відповідно до п.3.1-3.2 Договору сума позики за даним договором становить 8000,00 грн., плата за оформлення договору позики складає 1200,00 грн. Згідно п.п.1.3-1.4. Договору позики надається позичальником шляхом перерахування позикодавцем грошових коштів на картковий рахунок або поточний рахунок відкритий у банківській установі на території України, наданий та особисто зазначений позичальником у даному Договорі/а.с.14-21/. На підтвердження факту укладення вказаного договору до позовної заяви долучено заяву на отримання позики від 12.07.2021, паспорт позики за договором позики №20210043543 від 08.07.2021, підписані [PERSON] . Сторонами також погоджено плату за коритування позикою, порядок її повернення та встановлена сукупна вартість позики/а.с.11-13, 22-24/. Відповідно до виписки по особовому рахунку за кредитним договором №20210043543 від 12.07.2021 відповідач користувався кредитними коштами та здійснив часткове погашення в загальній сумі 850,00 грн. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 05.05.2025 заборгованість відповідача складає 18819,88 грн., з яких 8810,08 грн. - тіло кредиту та 10009,80 грн. - заборгованість за сумою комісії/відсотків/а.с.23-24/. Згідно інформаційної довідки АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-251010/21937-БТ від 13.10.2025р., вбачається що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 13.07.2021 року було зараховано кошти в сумі 8000,00 грн. Як встановлено судом, відповідач порушив визначені умови договору позики і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі позику. У зв`язку з чим у нього загальний розмір заборгованості перед позивачем становить 18819,88 грн., з яких 8810,08 грн. заборгованість за позикою та 10009,80 грн. - заборгованість за сумою комісії/відсотків. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови договору позики та у добровільному порядку ухилявся від сплати заборгованості, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за Договором позики № 20210043543 від 12.07.2021 року. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 6500 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу, підлягають задоволенню з наступних підстав. На підтвердження\~понесених позивачем\~витрат на\~правову допомогу\~до матеріалів\~справи долучено: договір №28/08/24 про надання правничої допомоги від 28 серпня 2024 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «ДЕНАЛІ» та ТОВ «Сучасний Факторинг»/а.с.35-40/, додаткову угоду № 5 від 10.12.2024 року до договору №28/08/24 від 28.08.2024 року/а.с.42-43/, додаткову угоду № 12 від 19.05.2025 року до договору №28/08/24 від 28.08.2024 року/а.с.44-46/, акт №341 прийому-передачі наданих послуг від 19.05.2025 року, згідно якого послуги надано на загальну суму 6500,00 грн/а.с.9/. Згідно положень ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, її публічним інтересом, суд вважає, що підлягають до задоволенню витрати на правничу допомогу у розмірі 6500 гривень. Відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved