Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

в провадженні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Заочним рішенням суду від 25.11.2025 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. 28.11.2025 представник позивачки звернувся до суду зі заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14000,00 грн. Свою заяву\~мотивує тим,\~що в\~позовній заяві\~позивачем з\~метою додержано\~вимог п.9\~ч.\~3\~ст.\~175\~ЦПК України,\~вказано,\~що сторона\~позивачки понесла\~витрати на\~переклад документів,\~а також\~витрати на\~правову допомогу,\~вартість яких\~залежить і\~від кількості\~судових засідань,\~і затраченого\~адвокатом часу\~на подання\~відповіді на\~відзив,\~а також\~можливих інших\~витрат,\~які на\~момент подання\~позовної заяви\~неможливо передбачити\~і такі\~будуть подані\~додатково.\~При цьому\~зазначено,\~що орієнтована\~вартість витрат\~на правову допомогу становить 14 000,00 грн. Вивчивши матеріали справи та заяви, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як встановлено судом, заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.11.2025 по справі № 345/6143/25 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 12000,00 (дванадцять тисяч) гривень щомісячно. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнення аліментів розпочатоз 27.10.2025 і ухвалено проводити до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 2033 (дві тисячі тридцять три) гривні 33 копійки витрат\~пов`язаних з\~оплатою послуг\~перекладача.\~Стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь держави\~1211\~(одну\~тисячу двісті\~одинадцять)\~гривень 20\~копійок судового\~збору (а.с. 18-20). Відповідно до частини другої статті 141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141\~ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)). У постанові від 28.09.2023 у справі № 686/31892/19 колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно з вимогами ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14000,00 грн. представник позивачки надав суду: договір про надання правничої допомоги № 16/10-1 від 16.10.2025 укладений між [PERSON] та адвокатом Буй Б.В., акт прийому-передачі наданих послуг від 27.11.2025, в якому деталізовано кожен вид виконаних робіт та наданих послуг, ордер на надання правничої допомоги від 25.10.2025 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Відповідачем не подано ніяких заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу. Оскільки стороною позивачки надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу в сумі 14000,00 грн., враховуючи відсутність зі сторони відповідача обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] на користь\~позивачки підлягають\~до стягнення\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу пропорційно\~до задоволених\~позовних вимог\~в сумі\~9333,33\~грн. (12000,00 грн. х 14000,00 грн. / 18000,00 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial