Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

у січні 2025 року до Солом`янського районного суду міста Києва, звернулося Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [PERSON] (далі - Відповідач-1), [PERSON] (далі - Відповідач-2), [PERSON] (далі - Відповідач-3), [PERSON] (далі - Відповідач-4) (далі разом - Відповідачі) є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, Позивач має право вимагати виконання обов`язку від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 26.04.2014 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), який доповнено новими частинами. Так, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Частиною 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал», Товариство або Позивач), як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (далі - Повідомлення) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (далі - Договір-1). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Таким чином, Відповідачі отримували послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) на підставі Договору, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору-1 у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від Відповідачів не надходило. Відповідно до п. 1.1 Договору-1, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору-1, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. Розмір внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку був встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.09.2019 № 1716 для відповідного будинку у розмірі 23,90 грн. щоквартально, однак він не сплачений Відповідачем, внаслідок чого борг складає 167,30 грн. 31.05.2021 на офіційному веб-сайті (vodokanal.kiev.ua) опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (у подальшому зі змінами від 30.09.2021, від 31.12.2021, від 01.08.2022 та від 01.02.2024) (далі - Договір-2), у зв`язку з чим з 01.07.2021 вказаний договір вважається укладеним. Згідно з п. 1 Договору-2 Виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 15 Договору-2 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором. Пунктом 7 Договору-2 визначено, що плата за послуги складається з: 1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. Однак Відповідачі, в порушення умов Договорів та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 грудня 2016 року по 30 листопада 2024 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не виконали належним чином, внаслідок чого у останніх виникла заборгованість у розмірі 95 448,28 грн., яка підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості. Отже, розмір заборгованості Відповідачів за надані житлово-комунальні послуги складає: - 95 448,28 грн. заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; - 167,30 грн. заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку; - 1 555,13 грн. заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування, що разом складає 97 170,71 грн. У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 % загальної суми боргу (ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). П. 44 Договору-2 передбачено відповідальність у вигляді сплати пені в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 % загальної суми боргу (в редакції від 30.12.2023 постанови КМ України № 690). Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1405 скасовано заборону на нарахування та стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, в зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, Відповідачі зобов`язані сплатити на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» 3% річних у розмірі 10 016,26 грн., інфляційні втрати у розмірі 49 526,12 грн. та пеню у розмірі 193,49 грн. З врахуванням вище викладеного просили стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , місце проживання/перебування: [ADDRESS] , на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»: - заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 97 170,71 грн. 3% річних у розмірі 10 016,26 грн. інфляційні втрати у розмірі 49 526,12 грн. пеню у розмірі 193,49 грн. витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 45,00 грн. 29 січня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялися запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідачів у справі. Відповіді на запити надійшли до суду 19 лютого 2024 року. Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про витребування доказів. 26 лютого 2025 року Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання, клопотання Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про витребування доказів - задоволено; витребувано у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (адреса місця розташування: 01001, місто Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 4-В, код ЄДРПОУ 03359836) довідку, витяг або інший документ, що підтверджує право власності на квартиру [ADDRESS] . 26 травня 2025 року на адресу суду від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надійшли витребувані матеріали. 29 липня 2025 року Заочним Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, - задоволено; стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 156 906 гривень 58 копійок., яка складається з: заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення - 95 448,28 грн., внесків за обслуговування вузла комерційного обліку - 167,30 грн., плати за абонентське обслуговування - 1 555,13 грн., 3% річних у розмірі 10 016,26 грн., інфляційних втрат у розмірі 49 526,12 грн. та пені у розмірі 193,49 грн., витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп. та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 45 грн. 00 коп. 23 жовтня 2025 року до Солом`янського районного суду міста Києва звернувся [PERSON] з заявою про перегляд заочного рішення яка обґрунтована наступним. У жовтні місяці 2025 р., позивач звернувшись до сервісного сервісу УМВС з метою обміну паспорта, де його попросили встановити додаток Дія. Після встановлення додатку Дія, останній дізнався про заочне рішення суду. Про розгляд судової справи, йому не було відомо так як він фактично проживає за іншою адресою, а не за адресою реєстрації. Таким чином, був позбавлений можливості прийняти участь в судовому процесі. Відзив не був поданий оскільки відповідачам не було відомо про розгляд судової справи. Також надати пояснення і заявити клопотання про пропущені строки позовної давності. 16 жовтня позивач отримав копію заочного рішення суду. Ознайомившись з яким змушений подати заяву про перегляд заочного рішення суду. Повістки не отримував, так як довгий час фактично мешкає за адресою; [ADDRESS] і належним чином не був повідомлений про розгляд справи. Позивач повинний бути присутній при розгляді даної судової справи так як був позбавлений участі в судовому процесі. Із-за натягнутих відносин з родичами змушений був відселитись. Доказом чого є договір оренди квартири за даною адресою. Комунальними рахунками не цікавився, тепер настав час вникнути та виправити не належне виконання родичів в частині сплати за комунальні послуги. Сплату комунальних послуг, буде контролювати особисто. [PERSON] , також фактично проживає за іншою адресою, а не адресою реєстрації. Так, відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву, про перегляд заочного рішення, може бути подано письмово відповідачем, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, як зазначено судом в заочному рішенні. Вивчивши викладені у заочному рішенні факти з якими позивач не згідний, вважає, що воно підлягає до перегляду виходячи з наступного: 1. Прийняти особисту участь у судових засіданнях по даній справі позивач не мав можливості, так як фактично проживає за іншою адресою і про судову справу не знав, належним чином не був повідомлений і судові повістки не отримував. В зв`язку з чим не зміг подати відзив та надати пояснення по справі в частині не відповідності заборгованості та укладання мирової угоди по реструктуризації справедливої заборгованості. 2. Забезпечити явку в судове засідання свого представника не було можливості по тій же причині. 3. Подати клопотання про пропущені строки позовної давності при врахуванні яких можна говорити про відмову в задоволенні позовної заяви. Виходячи з позовної заяви строк позовної давності закінчився в грудні 2019 р. З врахуванням наведеного просив поновити пропущений строк на оскарження судового рішення, так як не був належним чином повідомлений про розгляд спору в суді та був позбавлений можливості прийняти участь в судовому засіданні що призвело до не вірного застосуванню норм матеріального та процесуального права, переглянути рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 р. у справі №760/2456/25, скасувати заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 р. у справі №760/2456/25 і призначити справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва про призначення до розгляду у судовому засіданні заяви про перегляд заочного рішення, прийнято до розгляду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги та призначено заяву до судового розгляду. 18 листопада 2025 року до Солом`янського районного суду міста Києва від представника позивача надійшли заперечення на заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення які обґрунтовані наступним. Щодо прохання Відповідача поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. У рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 29.07.2025 у справі № 760/2456/25 зазначено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії. Відповідач у заяві про перегляд заочного рішення зазначає, що про судове рішення у справі він дізнався у жовтні 2025 р. із застосунку Дія, оскільки за місцем реєстрації, куди направлялася судова кореспонденція не проживає, однак на підтвердження даної обставини не надає будь-яких підтверджуючих документів. Зазначає, що поважними причинами пропуску процесуальних строків визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами, при цьому Відповідачем разом із заявою про перегляд заочного рішення не надано будь-яких доказів поважних причин пропуску встановленого 30 денного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення. Стосовно підстав для скасування судом заочного рішення. Позивач зауважує наступне. Відповідно до положень частини першої статті 284 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Водночас, як передбачено вимогами частини першої статті 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, виходячи з вищенаведених положень статті 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено одночасну сукупність трьох обставин, а саме: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки; не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає. Як зазначає заявник у заяві про перегляд заочного рішення про судове рішення у справі він дізнався у жовтні 2025 р. із застосунку Дія. За змістом пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з вимогами статті 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17(П/9901/87/18) та постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19 та від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20). У постановах від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19 Верховний Суд дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Отже, судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо належного повідомлення Відповідача про розгляд справи. Факт неотримання адресатом поштової кореспонденції, враховуючи, що Суд, у встановленому порядку та за належною адресою направляв Відповідачам, в т.ч. скаржнику, судові документи, які повернулися до Суду у зв`язку з їх неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата ( [PERSON] ), тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незверненням самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення. Зазначене спростовує твердження Відповідача про те, що неподання відзиву на позовну заяву та не з`явлення для участі у судові засідання у справі зумовлене неналежним повідомленням його про наявність позову та дати судових засідань. Крім того, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, або неподання відзиву, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливають на правильне її вирішення. Однак зі змісту заяви про перегляд заочного рішення і додатків до неї, не вбачається посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення спору. Відповідач обмежився лише поданням заяви про застосування строку позовної давності. Щодо застосування строку позовної давності. По-перше, Позивач звертає увагу, що п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Так само, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України також визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. З огляду на положення п.12 та п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України строки позовної давності, які закінчувались в період з 12.03.2020 по 28.02.2024 року є автоматично подовженими, адже дія карантину у період з 12.03.2020 по 31.06.2023 та дія воєнного стану у період з 24.02.2022 по 27.01.2025 (дата звернення Позивача до Суду з позовом поштовим відправленням) не припинялася. По-друге, Відповідач та його представник не мали будь-яких обмежень у подачі відзиву на позовну заяву та заяви про застосування строків позовної давності, оскільки мали об`єктивну можливість подати відзив на позовну заяву звернувшись до суду або направити її засобами поштового відправлення, проте таких дій не вчинили. Будь яких доказів про наявність об`єктивних перешкод у Відповідача для подачі відзиву на позовну заяву та заяви про застосування строків позовної давності не додано та на такі докази відповідач та його представник не посилаються. Оскільки строк позовної давності застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення й враховуючи, що відповідач по справі, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, відповідної заяви не зробив, той відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності. У випадку якщо ухвали про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання заявником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу. Разом з тим, зі змісту заяви про перегляд заочного рішення, не вбачається посилань на обставини та докази на їх підтвердження, які мають істотне значення для правильного вирішення спору. З огляду на викладене, зазначені вище обставини не створюють юридичної сукупності елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial