Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.10.2025 р. цивільну справу за позовною заявою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано за підсудністю до Тернівського міського суду Дніпропетровської області. 18.11.2025 р. справу передано на розгляд судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області Солодовник І.С.. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.11.2025 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій вказує, що 06.03.2023 р. між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та фізичною особою [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua) було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1167-2152. На виконання умов Кредитного договору, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А7544, для підписання кредитного договору № 1167-2152 від 06.03.2023 р.. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 4600грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019 р.) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Станом на 25.08.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить: 45678 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 4600 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 41078 грн.. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими відсотками у загальній сумі 22678 грн. за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 23000 грн.. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за Кредитним договором, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 4600 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 18400 грн., що разом становить 23000 грн., та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи без його участі та без участі відповідача, та можливого ухвалення у справі заочного рішення про задоволення вимог (а.с. 5). Відповідач у судове засідання не з`явився, однак надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, суму заборгованості за відсотками у розмірі 18400 грн. не визнає та просив розглядати справу без його участі (а.с. 25). Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що 06.03.2023 р. між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту https:// creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1167-2152. За умовами договору банк відкрив позичальнику невідновлювану кредитну лінію з сумою кредиту 4600 грн., з стандартною процентною ставкою 3,00% за кожен день користування кредитом, зниженою процентною ставкою 2,50% за кожен день користування кредитом, з базовим періодом впродовж строку дії Договору 14 днів. Строк кредитування 300 календарних днів, дата повернення кредиту 30.12.2023 р.. Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором пароль [NUMBER] , та зазначено номер особистого електронного платіжного засобу № [NUMBER] . Факт перерахування коштів підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1167-2152 від 06.03.2023 р. [PERSON] , 06.03.2023 р. на платіжну картку № [NUMBER] перераховано 4600 грн., платіж: 2238191025. Як убачається з розрахунку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1167-2152 від 06.03.2023 року, [PERSON] станом на 25.08.2025 р. має заборгованість по кредиту у розмірі 45678 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту (прострочена) - 4600 грн., заборгованості за нарахованими відсотками (прострочена) - 41078 грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] визнає факт укладення договору та отримання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування на належну йому банківську картку, як і не заперечує проти наявності заборгованості за тілом кредиту. Положеннями ст.ст. 12, 81, ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 р., який набрав чинності 30.09.2015 р., на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У п.\~5\~ч.\~1\~ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідно до ч. 6. ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин має бути підписаний сторонами, а моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, суд визнає договір чинним, укладеним належним чином та таким, що породжує обов`язки для відповідача. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В порушення вимог ст. 629 ЦК України, заборгованість по кредитному договору відповідачем не була сплачена, хоча договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.ст. 8, 42 Конституції України, нормативно-правові акти мають відповідати Конституції України, а держава зобов`язана забезпечувати захист прав споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України. Свобода договору, визначена у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а також принципи справедливості, добросовісності та розумності, закріплені в п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, є ключовими засадами цивільного законодавства. Тобто поведінка сторін у цивільних правовідносинах має відповідати належному рівню правомірності, що передбачає чесне та відкрите ставлення і врахування інтересів іншої сторони. У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим, банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, судом убачається, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» дотримався вимог, передбачених ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в частині нарахування заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Що стосується нарахування заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 18400 грн., то суд враховує, що відповідно до висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 р. в справі № 310/11534/13, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому, у договорі про відкриття кредитної лінії № 1167-2152 від 06.03.2023 р. сторони, діючи відповідно до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, врегулювали відносини щодо сплати процентів за користування кредитом та строку кредитування. Так, суд звертає увагу, що умовами п. 4.8 договору сторони узгодили, що кредитна лінія надається строком на 300 календарних днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період), а саме, до 30.12.2023 р.. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1167-2152 від 06.03.2023 р. станом на 25.08.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить: 45678 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 4600 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 41078 грн. (останнє нарахування 30.12.2023 р., тобто по дату повернення кредиту). Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими відсотками у загальній сумі 22678 грн. за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 23000 грн., отже саме сума простроченої заборгованості за відсотками, яку просить позивач стягнути з відповідача, складає 18400 грн.. Суд констатує, що доказів належного виконання кредитного зобов`язання [PERSON] на користь кредитора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» матеріали справи не містять, заборгованість за тілом кредиту у сумі 4600 грн. є доведеною та відповідачем ні в межах базового періоду 14 днів, ні після його завершення не була погашена. Відповідач умови договору про відкриття кредитної лінії № 1167-2152 від 06.03.2023 р. своєчасно і в повному обсязі не виконував, кредит не сплачував. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, умов Договору і виникла заборгованість перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс». На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1167-2152 від 06.03.2023 року у розмірі 23000 грн., з яких: 4600 грн. заборгованість за кредитом; 18400 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved