Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

До Роменського міськрайонного суду Сумської області від представника позивача Супрун Є.В. надійшла позовна заява АТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] на підставі кредитного договору № 2001969661101 видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі грн., який пізніше було збільшено до 20991.03 грн. Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копія витягу з якого додається, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.07.2025 складає 34447.59 грн., з яких 20323.78 грн. - заборгованість за кредитом; 14123.81 грн. - заборгованість процентами. 24.02.2022 Законом України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії ( п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). У цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 УК України, а також від сплати неустойки (штрафи, пені) нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 1 липня 2023 року завершено дію карантину (Постанова КМУ №651 від 27.06.2023). Однак строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11.03.2020 продовжуються до закінчення дії воєнного стану в Україні та тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Кредитний договір укладено між сторонами процесу 11.09.2021. Однак кредитною карткою Відповідач користувався і здійснював платежі до 07.01.2025, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку. Добровільно відповідач існуючий борг не сплачує, тому сторона позивача просить про його стягнення в судовому порядку. 07.11.2025 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.38). Копія ухвали доставлена до електронного кабінету позивача, та його представника 11.11.2025 року. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 18.11.2025, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. У відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України. Клопотання будь-якої зі сторін про інший порядок розгляду справи суду не надходило. Процесуальні дії, передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України, судом не застосовувались. Судом встановлено, що 11.09.2021 між сторонами на підставі Заяви відповідача, як позичальника, №2001969661101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб укладено Договір, на умовах якого на ім`я [PERSON] банком відкрито поточний рахунок у гривнях та надано кредитну картку, зі встановленим кредитним лімітом 20000 грн. зі строком кредитного ліміту 12 місяців, зі спливом яких дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень сторін (а.с.10). У Заяві визначений розмір процентної ставки стандартної - 47,88%, та реальної річної - 47,88%. До матеріалів справи долучені: Паспорт споживчого кредиту, підписаний сторонами (а.с.11), Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного обслуговування фізичних осіб (а.с.12 зворот-18) та довідка про збільшення кредитного ліміту, з якої вбачається про встановлення кредитного ліміту відповідачу 11.09.2021 розміром 20000 грн., 13.12.2021 його збільшення до 21000 грн., 27.02.2022 - 20992 грн. (зменшення) та 16.03.2022 - 20991,03 грн. (зменшення) (а.с.21). Згідно розрахунку заборгованості розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 03.07.2025 складає 34447.59 грн., з яких 20323.78 грн. - заборгованість за кредитом; 14123.81 грн. - заборгованість за процентами. З указаного розрахунку вбачається про те, що позичальник 30.11.2021, 31.12.2021, 28.02.2022 та 03.07.2025 здійснював платежі в рахунок погашення заборгованості (а.с.22). З Виписки по рахунку відповідача вбачається, що останній користувався кредитними коштами (а.с.23). За вих. №КНО-44.2.2/1245 від 04.07.2025 відповідачу направлялась письмова вимога (повідомлення) про добровільне погашення заборгованості (а.с.18 зворот-19,20). Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). В абзаці 2 частини 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що 11.09.2021 року між сторонами укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на умовах якого на ім`я [PERSON] відкрито поточний рахунок у гривнях та надано кредитну картку, зі встановленим кредитним лімітом 20000 грн. зі строком кредитного ліміту 12 місяців, зі спливом яких дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень сторін (а.с.10). Позивач виконав умови укладеного Договору, відкрив на ім`я відповідача рахунок в гривнях та видав йому картку зі встановленим кредитним лімітом на ній, який в подальшому змінювався. Відповідач указаними кредитними коштами користувався, проте вчасно платежі не здійснював, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем у розмірі 34447,59 грн., яка складається з 20323,78 грн. тіла кредиту, 14123,81 грн. заборгованості по процентам. Оскільки добровільно відповідач указану заборгованість не повертає, під час розгляду даної справи заперечень щодо незгоди із наданим кредитом та розміром нарахованої заборгованості по ньому суду не висловив, долучений стороною позивача розрахунок заборгованості не спростував, доказів про відсутність заборгованості суду ним також не надано, то суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved