Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Українець Оксана Леонідівна, звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить виділити [PERSON] в натурі частку з нерухомого майна (житлового будинку), що знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), [PERSON] , [PERSON] , яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 44/100, відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №С2013/03-2025 від 10.03.2025. В обгрунтування позову зазначає, що [PERSON] , [INFO] , належить 45/100 (сорок п?ять сотих) частки у праві власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Другої Житомирської державної нотаріальної контори 22.12.2009 і зареєстрованим у реєстрі за №1-1012. Житловий будинок загальною площею 61,0 кв.м, у тому числі житловою площею 31,9 кв.м, позначений на плані літерою «А». До будинку належать: сарай літ. «В», уборна літ. «У», огорожа №1-4. Згідно витягу про державну реєстрацію прав №31354768 від 19.09.2011, а також інформаційної довідки №432799700 від 25.06.2025, за [PERSON] зареєстровано 45/100 частки у праві власності на вищевказаний житловий будинок, та по 55/200 часток належить [PERSON] і [PERSON] . Позивач та відповідачі не можуть у добровільному порядку розподілити шляхом виділу в натурі частки у майні, яке знаходиться у спільній частковій власності сторін. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з пропозицією в позасудовому порядку врегулювати даний спір шляхом здійснення оцінки вартості спірного майна та укладання договору про виділ частки в натурі, однак дані звернення не дали результату. Згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №C2013/03-2025 від 10.03.2025, зокрема, вбачається технічно можливим варіант виділу позивачеві частки зі спірного майна в розмірі 44/100, що фактично не перевищує розміру належної останньому на праві власності частки у спірному нерухомому майні (45/100). Враховуючи вищевикладене, позивач звертається до суду з вимогою про виділ частки, що є у спільній частковій власності, в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 44/100. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04 серпня 2025 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21 жовтня 2025 року, зазначеною у протоколі судового засідання, у вказаній вище справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання, призначене на 05 грудня 2025 року об 09 годині 30 хвилин, учасники справи не прибули. Представник позивачки [PERSON] адвокат Українець Оксана Леонідівна подала до суду заяву, відповідно до змісту якої просить здійснювати розгляд справи №296/7088/25, яка призначена на 05.12.2025 о 09:30 год, за відсутності представника позивача згідно ч.3 ст.211 ЦПК України. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідачки [PERSON] надійшла до суду заява, відповідно до змісту якої просить здійснювати розгляд справи №296/7088/25 за її відсутності. Вказала, що питання стосовно поділу між сторонами нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] до звернення [PERSON] до суду в добровільному порядку технічно вирішити було неможливо через ряд об`єктивних причин. Водночас, не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо виділення позивачу в натурі частки з нерухомого майна (житлового будинку), що знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 44/100, відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №С2013/03-2025 від 10.03.2025. Від відповідача [PERSON] надійшла до суду заява, відповідно до змісту якої просить здійснювати розгляд справи №296/7088/25 за його відсутності. Вказав, що питання стосовно поділу між сторонами нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] до звернення [PERSON] до суду в добровільному порядку технічно вирішити було неможливо через ряд об`єктивних причин. Водночас, не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо виділення позивачу в натурі частки з нерухомого майна (житлового будинку), що знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 44/100, відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №С2013/03-2025 від 10.03.2025. У відповідності до положень ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на основі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 22.12.2009 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Брох Аллою Анатоліївною видано свідоцтво про право на спадщину №1-1012, згідно якого [PERSON] успадкувала 45/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . Згідно витягу про державну реєстрацію прав № 31354768 від 19.09.2011, [PERSON] на праві приватної власності належить 45/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки №432799700 від 25.06.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності, належить: - [PERSON] в розмірі 55/200 ідеальних часток (на підставі договору дарування №997 від 07.03.2008); - [PERSON] в розмірі 55/200 ідеальних часток (на підставі договору дарування №997 від 07.03.2008); - [PERSON] в розмірі 45/100 ідеальних часток (на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.12.2009). Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, просила виділити їй в натурі частку з житлового будинку, оскільки в позасудовому порядку вирішити це питання неможливо. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Ця засада означає, що право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна. Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт. Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 367, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ (виділ частки) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників, хоча порядок користування будинком підлягає врахуванню при поділі будинку. Указані висновки сформовані Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 червня 2023 року у справі № 161/3260/20 (провадження № 61-5330св23). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16-ц (провадження № 61-13434св19) зроблено висновок, що «допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкту нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу». При цьому суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. У постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 викладено правовий висновок, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки із майна, що є у спільній частковій власності, правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце не виділ, а поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. У постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 570/5726/14-ц (провадження № 61-10912св20) Верховний Суд зазначив, що, вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд апеляційної інстанції не врахував, що згідно з висновком експерта поділ спірного будинку можливий лише за умов виконання певних робіт з переобладнання та перепланування будинку. Верховний Суд зробив висновок про те, що у разі незазначення дії, які треба виконати з метою належного поділу спірного будинку, захист прав та інтересів як позивача, так і відповідача не буде практичним та ефективним. Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійно будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №С2013/03-2025 від 10.03.2025: - дійсна (ринкова) вартість жилового будинку за адресою: [ADDRESS] , становить 802 800 грн; - здійснити виділ 45/100 частки [PERSON] у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , вбачається технічно можливим, за умови відступу від розміру частки [PERSON] та вимог нормативно-правових актів. Експертами запропоновано єдиний варіант виділу 45/100 частки [PERSON] у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , а саме: тамбура №1-1 (площею 5,4 кв.м), кухні №1-2 (площею 8,2 кв.м), коридору №1-3 (площею 3,1 кв.м), кімнати №1-4 (площею 5,7 кв.м), кімнати №1-5 (площею 16,7 кв.м), сараю (літ. «В»), уборної (літ. «У»), криниці (літ. «К») та огорожі «№1-2», що розроблений із відступом від розміру частки [PERSON] та вимог нормативно-правових актів. Згідно з вказаним варіантом виділу арифметична частка [PERSON] у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 44/100, тобто з відступом на 1,6 м.кв. менше від ідеальних часток. В запропонованому варіанті виділу 45/100 частки [PERSON] у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , приміщення житлового будинку, які пропонується виділити [PERSON] , представляють собою окремо розташований житловий будинок та не потребують виконання додаткових будівельних робіт для їх ізольованого користування, в тому числі втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку та інженерні системи загального користування, що відповідає фактичному порядку користуванню земельними поліпшеннями. Враховуючи, що спірне домоволодіння перебуває у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з урахуванням висновку експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи щодо технічної можливості виділу частки позивачки в натурі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для виділу позивачці належної їй частки у спільній частковій власності, яка відповідає її фактичному користуванню спірним домоволодінням. Таким чином, позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Питання розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач не просила стягнути судові витрати з відповідачів.

Outcome: approved