Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» звернулося до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до [PERSON] , яким просить поновити строк позовної давності для подання позову, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 226236 від 15 липня 2018 року у загальному розмірі 20599,67 грн., яка складається з: суми заборгованості 15740,00 грн., суми інфляційних втрат 3441,78 грн., суми 3% річних - 1417,89 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Справа надійшла за підсудністю з Слобідського районного суду м. Харкова 26.09.2025. Позивач обґрунтовує свій позов тим, що 15.07.2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем, [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 226236. Відповідно до індивідуальної частини договору № 226236 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», надав відповідачу позику у сумі 7000 грн. ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту № 226236 від 15.07.2018 року та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 7000 грн., а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ВІН ФІНАНС». 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, також, 15.11.2018 року укладено додаткову угоду № 8 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 9 від 15.11.2018 року на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами., в тому числі і за договором № 226236. 25.07.2024 р. відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу загальних зборів № 1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства. Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 15740,00 грн., а саме : · Сума основного боргу 3500,00 грн. · Сума боргу за процентами - 1890,00 грн. · Сума боргу за пенею та штрафами 10350,00 грн. Також, новим кредитором було нараховано суми інфляційних втрат - 3 441,78 грн., суми 3% річних - 1 417,89 грн., зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідача та стягнути судові витрати - судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова від 01.10.2025 було відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні. У судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому одночасно в позові зазначає, що просить розглянути справу за відсутності представника позивача. В судові засідання, призначені на 11.11.2025, 09.12.2025 відповідач не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення повісток. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не подавав. Відтак, суд постановив 09.12.2025 проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив такі обставини спірних правовідносин. 15.07.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 226236. Відповідно до індивідуальної частини договору № 226236 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», надав відповідачу кредит в сумі 3500,00 грн. Також, сторони погодили фіксовану процентну ставку за користування кредитом у розмірі 1,71 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (624,15 % річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, починаючи з наступного дня після дня надання кредиту. Відповідно до пункту 1.4 кредитного договору, строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Кредит надається строком на 30 днів. Також, згідно з пунктом 3.4 кредитного договору, сторонами встановлено, що у разі порушення Клієнтом строків виконання зобов`язань за Договором та у разі, якщо встановлена підпунктом 1.2.1 пункту 1.2 цього Договору процентна ставка за користування кредитом менша ніж 1.8 % (один кома вісім процента) від суми кредиту за кожен день користування кредитом, Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству процент за користування кредитом у розмірі 1.8 % (один кома вісім процента) від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору. При цьому Клієнт розуміє та надає згоду Товариству, що така зміна процентної ставки не є односторонньою зміною умов договору. Продовження (пролонгація) строку кредитування, згідно з умовами договору, можливе лише за зверненням клієнта (позичальника). Згідно з наданою позивачем довідки ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» ЄДРПОУ 39626179, яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК № 1582 від 02.07.2015) та має Ліцензію Національного банка України № 21/1064-рк від 08 червня 2023 року, 15.07.2018 було здійснено переказ, ініційований ТОВ «Авентус Україна» на суму 3500 грн, маска картки [NUMBER] , код авторизації 159775, номер транзакції в системі WayForPay creditplus-476824. Згідно з довідкою ТОВ «Авентус Україна» за зазначеними реквізитами картки відповідачу було надано кредитні кошти за договором №226236. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», яке відповідно до протоколу загальних зборів № 1706 та за Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано на ТОВ «ВІН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до п.2.2 договір факторингу № 1 від 12.04.2018 року окрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній. 15.11.2018 року укладено додаткову угоду № 8 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 9 від 15.11.2018 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до боржників в тому числі до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 226236 від 15.07.2018 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»). Зазначене підтверджено позивачем копією договору факторингу з додатковими угодами до нього, довідкою ТОВ «Авентус Україна», як первісного кредитора, реєстром прав вимог №9 від 15.11.2018, з якого вбачається, що - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло права вимоги до відповідача в загальній сумі 5390,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 15740,00 грн., а саме : сума основного боргу 3500,00 грн. сума боргу за процентами - 1890,00 грн. сума боргу за пенею та штрафами 10350,00 грн. Однак, суд зазначає, що відповідно до реєстру прав вимог до договору факторингу № 1 вбачається, що новому кредитору права вимоги щодо нарахованих штрафних санкцій не відступались, доказів цього суду не надано. Загальна сума заборгованості, яка була відступлена ТОВ «Він Фінанс» становить 5390,00 грн. та складається із суми основного боргу 3500,00 грн. та суми боргу за процентами - 1890,00 грн. Суд вважає, що позивачем не доведено підстави стягнення з позивача суми пені та штрафів, оскільки позивач зазначає, що ці пеня та штрафи були нараховані не самостійно ТОВ «ВІН ФІНАНС», а первісним кредитором - ТОВ «Авентус Україна» станом на момент відступлення, і в той же час доказів відступлення права вимоги щодо нарахованих штрафних санкцій на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» первісним кредитором позивач не надає. Отже, суд вважає непідтвердженими позивачем позовні вимоги про стягнення з позивача штрафних санкцій в розмірі 10350,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат за період з 23.02.2019 по 23.02.2022. Період нарахування суд вважає обґрунтованим, однак суд зважає на те, що у відповідності до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач нараховує 3% річні та інфляційні втрати на суму боргу 15750,00 грн., яка включає в себе пеню та штраф, що не відповідає статті 625 ЦК України, оскільки 3% річних та інфляційні втрати нараховуються на суму грошового зобов`язання боржника, а не на суму штрафних санкцій, які є окремим видом відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Суд самостійно розрахував 3% річних та інфляційні втрати за період з 23.02.2019 по 23.02.2022, виходячи із суми боргу 5390,00 грн. та вважає цю суму обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача. Обраховані судом за прострочення грошового зобов`язання 3% річних та інфляційні втрати за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 становлять 1178,60 грн. інфляційних та 485,54 грн. 3% річних. Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами. Згідно ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої\~статті 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1\~статті 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За правилами частини 2\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Правилами\~статті 610 ЦК України\~унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1 та 2\~статті 612 ЦК України\~визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено положеннями\~статті 629 ЦК України. Позивачем доведений факт наявності заборгованості за кредитним договором № 226236 від 15.07.2018, у частині заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3500,00 гривень та простроченої заборгованості по відсоткам в розмірі 1890,00 гривень Відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості. Згідно з вимогами\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ч. 1\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1\~ст.1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Виходячи з наведеного вище, до ТОВ «Він Фінанс» від ТОВ «Авентус Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором факторингу №1 від 12.04.2018 року. Правилами\~ст. 514 ЦК України\~унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, позивач належними, достовірними доказами довів набуття прав вимоги за кредитним договором, укладеним відповідачем., а отже доведена сума позовних вимог підлягає стягненню саме на користь позивача. Однак, як вже зазначав суд в мотивувальній частині рішення, не є доведеними набуття права вимоги позивачем на суму нарахованих первісним кредитором штрафних санкцій та пені, а також невірним є нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат, в цій частині позов задоволенню не підлягає. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн, суд виходить з наступного. За положеннями частин 1, 3 статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Заявлена позивачем сума не може бути безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Зі змісту частини четвертої\~статті 137 ЦПК України\~слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат до позовної заяви надано договір про надання правничої допомоги №33 від 22.04.2024, детальний опис робіт, виконаних адвокатом, Акт про підтвердження факту надання правничої допомоги від 18.07.2025. Згідно зазначених документів адвокатом за дорученням ТОВ «Він Фінанс» було складено позовна заява з додатками, таким чином надані правничі послуги на суму 5000,00 грн. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін . Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Outcome: partial