Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Стислий виклад\~позиції позивача,\~відповідача та\~третьої особи Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини. В обґрунтування позову позивач зазначає, що він, [PERSON] , та [PERSON] перебували у шлюбі з 29 жовтня 2011 року. Від шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 28 червня 2022 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська по справі №209/753/22 було ухвалено рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Після припинення існування сім`ї, [PERSON] , взяла із собою доньку [PERSON] . З того часу відносини між колишнім подружжям припинилося, жодного зв`язку вони між собою не підтримують. 04 травня 2023 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська було ухвалено рішення у справі №209/456/23, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі визначено місце проживання [PERSON] разом із батьком. На теперішній час, близько трьох років, син [PERSON] проживає разом із батьком, спочатку вони проживали за адресою належної позивачу квартири [ADDRESS] , а останній час батько та син мешкають за місцем реєстрації позивача, у квартирі за адресою: [ADDRESS] , співвласником якої він є. Позивач забезпечує усім необхідним для розвитку здібностей свого сина, який не тільки навчається у спеціалізованій школі, яка забезпечує його розвиток і навчання КЗ КМР «Ліцей інформаційних технологій»; також забезпечено фізичний розвиток здібностей сина, який з вересня 2019р. і по теперішній час навчається у КЗ КМР «Дитячо-юнацькій футбольній школі «Надія». Позивач зазначає, що він за своїми особистими та діловими якостями, рівнем достатку, здатний й надалі одноосібно забезпечувати сину [PERSON] сприятливі умови для повноцінного та гармонійного розвитку. Мати [PERSON] , відповідачка по справі, не приймає участь у вихованні дитини, не цікавиться його успіхами у навчанні, духовним та фізичним розвитком. Зв`язок із сином не підтримує, її материнство є суто формальним документальним зв`язком, але не фізичним, емоційним, фінансовим чи будь-яким іншим. Відповідач самоусунулась від виховання та утримання сина, позивач є єдиним піклувальником дитини, який здійснює за ним постійний догляд, повністю його утримує та займається його вихованням. Встановлення факту самостійного виховання [PERSON] свого сина до досягнення ним 18 років має для позивача та його сина важливе юридичне значення, оскільки: по-перше, [PERSON] , займаючись у секції футболу, буде брати участь у важливих для нього міжнародних змаганнях з футболу. Участь [PERSON] , як дитини, яка не досягла 14-річного віку можлива лише за умови його супроводу одним із батьків. [PERSON] має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, однак не може на законних підставах перетинати кордон, у тому числі супроводжувати сина у поїздки за кордон. Також згідно вимог чинного законодавства, для супроводу батьком малолітнього сина закордон, необхідно отримання нотаріально посвідченої згоди матері, що не можливо. Позивач намагався отримати таку згоду, для чого спочатку усно, а потім письмово, направив до відповідача запит із проханням надати таку згоду, однак згоди так і не було надано. Така ситуація порушує права сина на повноцінний розвиток оскільки не дає йому можливості реалізувати свої здібності через відсутність необхідних юридичних формальностей, узгодження яких необхідне з матір?ю. Отже, встановлення факту одноосібного виховання батьком дитини наддасть можливість позивачу супроводжувати свого сина на міжнародних змаганнях без отримання згоди матері дитини. А також в подальшому перетинати кордон разом із сином без отримання згоди матері. По-друге, встановлення даного факту в судовому порядку наддасть позивачу можливість одноосібно звертатись до державних та освітніх закладів від імені та в інтересах дитини. По-третє, встановлення даного факту необхідно для подальшого оформлення документів по отриманню допомоги на дитину, яка виховується тільки одним з батьків, а також для одержання інших соціальних послуг та пільг. Тому, позивач просить суд встановити факт, що він, [PERSON] , [INFO] , самостійно виховує та утримує свого сина - [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] та\~його представник адвокат Пономарьов А.А. не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги позивача визнає та просить розгляд справи проводити за її відсутністю. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Кам`янської міської ради не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Заяви, клопотання учасників справи 14.07.2025 року від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Кам`янської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника. 08.12.2025 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника позивача та позивача. 08.12.2025 року від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутністю. Процесуальні дії суду Ухвалою суду від 08 липня 2025 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 12 вересня 2025 року закрито підготовче засідання по цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті. Фактичні обставини,\~встановлені судом,\~та зміст\~спірних правовідносин Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.8). Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 травня 2023 року по справі №209/456/23 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволені повністю. Визначено місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-11). Згідно акту №443 про проживання без реєстрації, затвердженого 27 травня 2025 року Начальником юридичного відділу КП КМР «Добробут» Білим О.С., вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] , [INFO] , (зареєстрований) разом з сином [PERSON] , [INFO] , (без реєстрації) з січня 2024 року по теперішній час однією сім`єю. Про що свідчать та підписують сусіди (а.с.12). Згідно довідки №34, наданої 31.01.2025 року Комунальним закладом «Ліцей інформаційних технологій» Кам`янської міської ради, вбачається, що [PERSON] навчається в 7-Б класі Комунального закладу «Ліцей інформаційних технологій» Кам`янської міської ради. Протягом 2024-2025 навчального року батько дитини спілкувався з класним керівником, брав участь у батьківських зборах та інших закладах, забирав дитину додому (а.с.13). Згідно характеристики учня 7-Б класу Комунального закладу «Ліцей інформаційних технологій» Кам`янської міської ради [PERSON] , [INFO] , наданої директором Комунального закладу «Ліцей інформаційних технологій» Кам`янської міської ради І. Комаровою та класним керівником Н.Приймак, вбачається, що [PERSON] навчається в Ліцеї інформаційних технологій з першого класу. До навчання ставиться добре. Захоплюється футболом. Батько підтримує зв`язок з класним керівником, цікавиться успіхами [PERSON] у ліцеї, відвідує батьківські збори, створює необхідні умови для навчання та виховання сина (а.с.13). Згідно довідки №28, наданої 31.01.2025 року Комунальним закладом «Дитячо-юнацька футбольна школа «Надія» Кам`янської міської ради, вбачається, що [PERSON] з 2019 року займається у відділенні футболу комунального закладу «Дитячо-юнацька футбольна школа «Надія» Кам`янської міської ради у тренера [PERSON] 05.06.2025р. в Польщі пройдуть міжнародні змагання з футболу, в яких КЗ «Дитячо-юнацька футбольна школа «Надія» Кам`янської міської ради планує взяти участь. До складу команди входить [PERSON] , який безпосередньо буде брати участь у змаганнях. Обов`язковою умовою участі у змаганнях кожної дитини, яка не досягла 14-річного віку, є супровід дитини одним із батьків (а.с.14). У зв`язку з вищезазначеним, 28 березня 2025 року [PERSON] звернувся до [PERSON] із заявою про надання відповіді щодо нотаріально посвідченої згоди на виїзд сина [PERSON] за межі України (а.с.77). Однак згоди так і не було надано. Згідно листа Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня №9» №1-06/384 від 24.02.2025 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався (а.с.16). Відповідно до характеристики, наданої деканом факультету менеджменту, економіки, соціології та філології [PERSON] та куратором групи МЕН-22-1ду [PERSON] , вбачається, що [PERSON] зарахований на перший курс факультету менеджменту, економіки, соціології та філології за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, на денну форму навчання за спеціальністю «Менеджмент» за кошти фізичних осіб (а.с.15). [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, що вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця (а.с.17-22). Також, в матеріалах справи міститься витяг з додатку «Резерв+» від 21.10.2025 року, відповідно до якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , має відстрочку від призову на військову службу до завершення мобілізації (тип відстрочки п.1 ч.3 ст.23). Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~вимог ст.ст.15,\~16\~ЦК України,\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна\~особа має\~право звернутися\~до суду\~за захистом\~свого особистого\~немайнового або\~майнового права\~та інтересу. Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З позовних\~вимог вбачається,\~що між\~сторонами виник\~спір з\~сімейних правовідносин,\~до яких застосовуються положення Сімейного Кодексу України. Оцінка суду Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до\~ч.ч.1-3\~ст.150\~СК України\~батьки зобов`язані\~виховувати дитину\~в дусі\~поваги до\~прав та\~свобод інших\~людей,\~любові до\~своєї сім`ї\~та родини,\~свого народу,\~своєї Батьківщини. Батьки\~зобов`язані\~піклуватися про\~здоров`я\~дитини,\~її фізичний,\~духовний та\~моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частини 1-3\~ст.157\~СК України\~передбачають,\~що питання\~виховання дитини\~вирішується батьками\~спільно,\~крім випадку,\~передбаченого частиною\~п`ятою цієї\~статті.\~Той із\~батьків,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~зобов`язаний\~брати участь\~у її\~вихованні і\~має право\~на особисте\~спілкування з\~нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до\~ст.\~160\~СК України\~місце проживання\~дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків. Місце\~проживання дитини,\~яка досягла\~десяти років,\~визначається за\~спільною згодою\~батьків та\~самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.180, ч.1 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. При цьому визначальним принципом регулювання відносин за участю дитини є максимальне можливе врахування її інтересів. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 травня 2023 року по справі №209/456/23 визначено місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Вказаним рішенням встановлено, що після припинення стосунків між подружжям, малолітня дитина фактично проживає з батьком. Відповідачка не проживає з дитиною. Піклування за дитиною здійснює батько. Також, під час розгляду судом справи № 209/456/23, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, надав до суду висновок в якому зазначив, що малолітній [PERSON] виявив бажання проживати разом із батьком [PERSON] , відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Наразі, відповідач не цікавиться життям дитини, її станом здоров`я. Аліменти в добровільному порядку не сплачує, матеріально не забезпечує. Вихованням та утриманням сина [PERSON] , займається батько (позивач), який відповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків та забезпечує належні умови для проживання дитини. Встановлення факту перебування малолітнього сина на самостійному вихованні позивача потрібно з метою захисту прав та інтересів його сина та прав позивача як батька, зокрема також для переміщення позивача і його дитини без нотаріально завіреної згоди матері дитини, надання медичної допомоги без дозволу матері, тощо. Самостійне утримання та виховання дитини позивачем підтверджується наступним. Згідно акту №443 про проживання без реєстрації, затвердженого 27 травня 2025 року Начальником юридичного відділу КП КМР «Добробут» Білим О.С., вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] , [INFO] , (зареєстрований) разом з сином [PERSON] , [INFO] , (без реєстрації) з січня 2024 року по теперішній час однією сім`єю. Про що свідчать та підписують сусіди (а.с.12). [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. Задовільний майновий стан позивача підтверджується й тим, що у його власності перебуває квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] (інформація №411491420 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.02.2025). Тобто, позивач забезпечений регулярним доходом, має матеріальну можливість задовольняти потреби дитини. Позивач постійно займається психологічним та фізичним розвитком сина, особисто забезпечує відвідування дитиною розвиваючих секцій, що підтверджується довідкою №28, наданої 31.01.2025 року Комунальним закладом «Дитячо-юнацька футбольна школа «Надія» Кам`янської міської ради. Відповідно до частини 7 статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України,\~Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до\~ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна\~дитина має\~право на\~рівень життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч. 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Тобто, факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. Аналогічна правова позиція була викладена Великою палатою Верховного Суду у постанові від 11.09.2024 у справі № 201/5972/22. При цьому, доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане із настанням обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. З огляду на той факт, що малолітній [PERSON] 3 роки постійно проживає з батьком (позивачем), раніше судовим рішенням було визначено місце проживання дитини з батьком, позивач одноосібно утримує дитину, відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує, заперечень проти позову не висловила, надала суду заяву про визнання позову, тому суд вважає доведеними обставини ухилення відповідачки від виконання нею своїх батьківських обов`язків. Тобто, з наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачка систематично протягом тривалого часу ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина, що свідчить про одноосібне виховання та утримання дитини батьком. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.09.2024 у справі № 201/5972/22 дійшла висновку, що факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином\~при розгляді\~даної справи\~в порядку\~позовного провадження\~знайшло своє\~підтвердження,\~що відповідачка\~систематично протягом\~тривалого часу\~ухиляється від\~виконання передбачених\~законодавством обов`язків\~щодо забезпечення\~умов життя,\~навчання та\~виховання сина,\~що свідчить\~про одноосібне\~виховання та\~утримання дитини\~батьком,\~відповідно позовні\~вимоги щодо\~встановлення факту\~самостійного виховання\~та утримання\~дитини підлягають\~задоволенню. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить суд судові витрати залишити за ним.

Outcome: approved