Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позиції учасників справи. Позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі по тексту КП «Київтеплоенерго») звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості: - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 24 647,02 грн.; - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 36 977,22 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 27 367,38 грн., - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 82 898,81 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з теплової енергії у розмірі 19676,04 грн.; - заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 34 170,59 грн.; - витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн.; - судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 386,06 грн. В обґрунтування позову КП «Київтеплоенерго» вказано про те, що відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги за адрсеорю: [ADDRESS] з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2023 складає 164 112,82 грн., що складається із заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 27 367,38 грн., заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 82 898,81 грн., заборгованості за період з 01.11.2021 постачання теплової енергії у розмірі 19 676,04 грн. та заборгованість за період з 01.11.2021 постачання гарячої води у розмірі 34 170,59 грн. Позивач на підставі Договору № 602-18 про відступлення права вимоги від 11.10.2018, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» прийняв право вимоги до відповідачів з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 61 624,24 грн. Згідно до п. 3.4.2 Договору цесії новий кредитор має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у додатку 1 та/або додатку 2 до Договору цесії сплатити заборгованість, а отже позивач просить стягнути з відповідачів зазначену заборгованість. 23.07.2024 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Гонтарєва Р.М. надійшла заява про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01.04.2024 року. В обґрунтування заяви зазначено, що квартира [ADDRESS] набули у власність в процесі приватизації відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з тим, що вказані особи зареєстрували право власності на квартиру 01.01.2013, в Державному реєстрі речових прав відсутня інформація про зазначене. Представник вказав, що з 2000 року відповідач [PERSON] та його брати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] постійно проживають у приватному будинку за адресою: [ADDRESS] . При цьому, оскільки до вересня 2019 року право власності на зазначений будинок не було зареєстровано, відповідачі не мали змоги зареєструвати своє місце проживання в ньому. У з`вязку з наведеним, [PERSON] та [PERSON] , за проханням зареєстрували [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в квартирі, однак домовившись при цьому, що останні не будуть проживати фактично в квартирі. Оскільки вказані особи не проживали в квартирі [ADDRESS] , а тому не є споживачами житлово-комунальних послуг та не несуть тягар відповідальності по сплаті за надані позивачем послуги. Представником позивача КП «Київтеплоенерго» 23.08.2024 подано заперечення на заяву про перегляд заочного рішення. Процесуальні дії та рішення суду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б від 12 січня 2024 року відкрито провадження по справі та постановлено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01.04.2025 року позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» задоволено в повному обсязі. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.08.2024 року постановлено скасувати заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01.04.2024 року. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва суду від 08 грудня 2025 року постановлено закрити провадження в частині заявлених позовних вимог до [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про розгляд справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання, а також не подали відзиву на позовну заяву. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи. Позиція суду та оцінки аргументів сторін. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено наступні правовідносини. 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором. Відповідно до Додатку № 1 до Договору цесїї Позивач набув право вимог заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 61 624,24 грн. за адресою: [ADDRESS] . Згідно із п. 3.4.2 Договору Новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей, право вимоги до яких від ступлене за цим договором. Таким чином, позивач прийняв право вимоги за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зарестровані за адресою: [ADDRESS] . При цьому, за відомостями Реєстру територіальної громади м. Києва від 12.01.2024 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] - адвокат Гонтарєв Р.М. в наданій заяві про скасування заочного рішення посилався на наявність обставин, що унеможливлювали зняття з реєстраційного обліку відповідачів, а саме прийняття в експлуатацію будинку, що належить на праві власності відповідачці [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.09.2019, [PERSON] на праві власності на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48752226 від 19.09.2019, володіє будинком за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що відповідач [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть за актовим записом про смерть № 16087 від 10.09.2012 року. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які постачає КП «Київтеплоенерго». Суд відхиляє твердження представника відповідача [PERSON] - адвокат Гонтарєва Р.М., які грунтуються на тому, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не проживали в квартирі [ADDRESS] , а тому не є споживачами житлово-комунальних послуг та не мають нести тягар відповідальності по сплаті за надані позивачем послуги, оскільки стороною відповідача не надано належних доказів зазначеному. При цьому, варто зауважити, що відповідачі, будучи повідомлені належним чином про розгляд справи у суді, після подачі заяви про перегляд заочного рішення, не скористались правом на подачу відзиву на позовну заяву, не надали належних доказів в противагу зазначеному у позовній заяві, а також не з`явились в судове засідання. Позивач звернувся до суду з вимогою, про стягнення з відповідачів заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги централізованого опалення та послуги централізованого гарячого водопостачання, а також з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення, заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги теплової енергії та заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води. Наведений розрахунок стороною відповідачів в ході розгляду справи спростовано не було, як і не надано доказів належної сплати за надані житлово-комунальні послуги. Відповідачі від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялись (не відключався). Відповідачі не повідомляли позивача про те, що за адресою: [ADDRESS] не проживають, не користуються наданими позивачем послугами, а також не надали належних доказів надання заяви про відмову від наданих житлово-комунальних послуг. Суд враховує, що нормами ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідачі користуються послугами, але не виконують зобов`язання по сплаті заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Свої зобов`язання відповідачі виконують неналежно, внаслідок чого виникла заборгованість, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідачів, позивач надав суду розрахунок заборгованості за надані послуги за період з 01.05.2018 по 31.05.2023. Наведений розрахунок стороною відповідача в ході розгляду справи спростовано не було, як і не надано доказів належної сплати за надані житлово-комунальні послуги. Правовідносини з постачання теплової енергії та гарячої води між постачальною організацією та споживачем (фізичною особою) починаючи з 01.11.2021 року здійснюється на підставі Постанови КМУ від 11.12.2019 року №1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» та Постанови №830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» від 21.08.2019. На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34(5085). Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про виконання послуг. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. Тому виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, п.п. 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх солідарних боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх солідарних боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно зі ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно із ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 162 ЖК України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і оплату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №755/14208/17-ц (провадження № 61-6040св19), постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В процесі розгляду справи судом встановлено, що позивач КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» належним чином виконує свої договірні зобов`язання шляхом надання послуг з централізованого опалення (з 01.11.2021 постачання теплової енергії) та централізованого постачання гарячої води (з 01.11.2021 постачання гарячої води) за адресою: [ADDRESS] . Стороною позивача надано суду достатні докази, які вказують на наявність у відповідача заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі та з централізованого постачання гарячої води. Окремо варто відзначити, що стороною відповідача доводи та розрахунок позивача не спростовано, не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань по сплаті за послуги. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, стороною відповідачів доводи позову не спростовано, а тому суд вважає, що із відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та/або постачання гарячої води, а також за спожиті послуги з 01.05.2018, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved