Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач АТ «ПУМБ» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором від 25 грудня 2018 року у розмірі 33 275,15 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] на підставі кредитного договору №2001208797301 від 25\~грудня 2018\~року,\~укладеного з\~АТ «ПУМБ»,отримала\~кредит у\~розмірі 3\~000,00\~грн,\~який у\~подальшому збільшено\~до 19\~932,85\~грн.\~Відповідно до\~умов договору\~відповідачка зобов`язалася\~здійснювати погашення\~кредиту та\~процентів,\~але зобов`язання\~не виконує.\~Станом на\~03\~червня 2025\~року заборгованість\~за кредитним\~договором становить\~у загальному\~розмірі 33 275,15 грн. Просить стягнути з відповідачки зазначену суму боргу та витрати зі сплати судового збору. Сторони у судове засідання не з`явилися. У позовній заяві позивач зазначив, що просить розглядати справу в спрощеному позовному провадженні за відсутності представника позивача.. До початку розгляду справи по суті від відповідачки надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує, просить розглядати справу за її відсутності. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.223 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 04 листопада 2025 року позовна заява надійшла до суду. Ухвалою Інгулецького\~районного суду\~міста Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області від\~10\~листопада 2025\~року прийнято\~до розгляду\~та \~відкрито провадження\~у справі\~за позовною\~заявою.\~Призначено розгляд\~справи по\~суті в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 25 грудня 2018 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір №2001208797301 шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 3 000,00 грн, строком на 12 місяців, після спливу якого строк кредитування продовжується кожного разу на такий самий строк, на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 47,88% річних та умовами погашення кредитної заборгованості, що підтверджується підписом відповідачки у поданих до суду письмових доказах. Відповідачка зобов`язалася щомісячно погашати суму кредиту, сплачувати нараховані проценти на суму кредиту в сумах та терміни, що передбачені умовами договору. Як видно із довідки про збільшення кредитного ліміту, 25 грудня 2018 року відповідачу встановлено кредитний ліміт 3 000,00 грн, розмір кредитного ліміту неодноразово змінювався, останній раз 16 березня 2022 року ліміт встановлено у розмірі 19 932,85 грн. Як видно з виписки за договором за період з 25 грудня 2018 року по 03 червня 2025 року відповідачка здійснювала покупки, знімала готівку, здійснювала часткове погашення заборгованості. Станом на 03 червня 2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 33 275,15 грн, з яких: 19 925,35 грн заборгованість за кредитом; 13\~349,80 грн заборгованість за процентами. Розмір заборгованості відповідачкою не оспорюється. 05 червня 2025 року банком направлено відповідачці письмову вимогу (повідомлення) від 03 червня 2025 року про наявність заборгованості та необхідність її сплати, попереджено про наслідки невиконання цієї вимоги. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628,\~629\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що сторонами кредитного договору №2001208797301 визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх нарахування, реальна річна процентна ставка у відповідності до розміру застосованих відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Згідно\~зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1 ст. 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Встановлено, що боржник не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами не сплатив, заборгованість не погашена. Як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Встановлено, що заборгованість за процентами нарахована відповідачці в межах строку кредитування, визначеного договором, а тому суд погоджується з наданим позивачем розрахунком. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,\~що позивачем\~підтверджений факт укладення відповідачкою кредитного договору та порушення нею взятих на себе зобов`язань. Як передбачено частиною 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до частини 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що відповідачка визнала позовні вимоги, про що надала письмову заяву до початку розгляду справи по суті. Враховуючи зазначені обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як передбачено ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. Інші 50 відсотків судового збору, що становить 1 211,20 грн, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved