Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] укладений договір №1335140 про надання споживчого кредиту, за яким позичальнику наданий кредит в сумі 4500 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, строком на 364 днів, із стандартною процентною ставкою 2,5 %. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість. Право вимоги за кредит договором №1335140від 10.12.2023 ТОВ «Слон Кредит» відступило позивачу на підставі договору факторингу №24122024, укладеного між товариствами 24.12.2024. Просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 45450 грн, з яких сума кредиту\~4500,00 грн, сума процентів за користування кредитом - 40950 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~вважається такою, що повідомлена належним чином. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що 10.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] укладений договір №1335140про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит 4500,00 грн (а.с. 84-88). Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним укладено електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Н927», після чого відповідач отримав кредит в сумі 4500 грн. на свою платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» про перерахування коштів (а.с 79). Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Згідно з п.1.5 договору №1335140 про надання споживчого кредиту від 10.12.2023 тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Пунктом 1.4. договору встановлено, що строк кредиту -364 днів. Відповідно до договору факторингу №1335140від 10.12.2023 ТОВ «Слон Кредит» відступило право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і право вимоги за кредитним договором №6955880 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». З матеріалів справи вбачається, що у період з 12.08.2023 по 26.05.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 0,00 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,00 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 0,00 грн. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог\~законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Отже, факт укладення договору про надання споживчого кредиту між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови кредитного договору належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за період з 07.01.2024 по 08.12.2024 та за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі 45450 грн, з яких 4500\~тіло кредиту, 40950 грн\~нараховані проценти (зворот а.с. 88). Так, відповідно до п.п.1.5.1 договору №1335140 про надання споживчого кредиту від 10.12.2023 стандартна процента ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Згідно з карткою обліку договору (розрахунку заборгованості) відповідач не здійснив оплату процентів відповідно до графіку та не повернув тіло кредиту. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед ТОВ «Слон Кредит» складає\~45450грн, з яких 4500,00\~тіло кредиту, 40950 грн\~нараховані проценти. Встановлено, що 24.12.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФінтрастКапітал» укладений договір факторингу №24122024, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит`відступило ТОВ «Фінансова компанія «ФінтрастКапітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором №1335140 про надання споживчого кредиту від 10.12.2023. Отже, конкретні суми грошових вимог, що є предметом договору, вказані в реєстрі боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників додатку №1 до договору факторингу №24122024від 24.12.2024 вбачається, що за кредитним договором №1335140, боржником якого є [PERSON] заборгованість становить 45450 грн, з яких 4500,00\~тіло кредиту, 45450 грн\~нараховані проценти. Таким чином, на підставі договору факторингу №24122024від 24.12.2024до позивача перейшло право грошової вимоги в розмірі 45450грн. У відповідності до\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1\~ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1\~ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч.ч. 1,2 ст.37 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що включає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22. Від так, витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved