Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулась до Таращанського районного суду Київської області із заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , є батьком громадянки України [PERSON] , [INFO] . І. Позиція сторін у справі. Заява мотивована тим, що з 2019 року [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , від яких була народжена донька [PERSON] , [INFO] , державну реєстрацію народження якої здійснено виконавчим комітетом Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області шляхом складання відповідного актового запису № 3 від 27.11.2012 року та видачею свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відомості про батька дитини здійснено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] , на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24 лютого 2022 року, був призваний на військову службу. 17 березня 2025 року [INFO] за вих. № 88 направлено [PERSON] , дружині [PERSON] , письмове сповіщення із змісту якого вбачається, що [INFO] солдат [PERSON] , [INFO] , загинув поблизу населеного пункту Юнакіївка Сумської області під час виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини. 27 березня 2025 року Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за відповідним актовим записом № 376, зареєстровано факт смерті [PERSON] , про що видано свідоцтво серії [NUMBER] . Загиблий [PERSON] при житті спілкувався із [PERSON] , здійснював переказ коштів на картку задля придбання необхідних речей, цікавився життям, колом спілкуванням, навчанням. Хотів оформити своє офіційне батьківство відносно неї, одразу щойно прийде у відпустку, однак не встиг цього зробити. Тобто, де-факто, повністю визнавав її своєю донькою та їхньому спілкуванню були притаманні ознаки батька та доньки. Метою встановлення наведеного факту є закріплення за [PERSON] юридичну спроможність претендувати на відповідні соціальні пільги та гарантії, встановлені державою для дітей військовослужбовців, які загинули під час захисту незалежності та суверенітету Батьківщини від збройної агресії рф. Заінтересована особа [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] своїм правом подати письмові пояснення з викладом своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти заяви не скористалась. Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви та підтримала заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи Таращанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Тетяна Поліщук заяву визнала в повному обсязі та не заперечувала щодо її задоволення. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Завальнюк Ж.В. подала письмові пояснення щодо заяви. Вважає, що судом має бути встановлено коло осіб, які можуть бути заінтересованими у справі, на права, свободи, інтереси та (або) обов`язки яких може вплинути прийняте у цій справі рішення. У разі заперечення зацікавлених осіб, існує спір про право у зв`язку з тим, що одноразова грошова допомога у зв`язку із смертю військовослужбовця призначається та виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та виплату. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34. ЄСПЛ від 07 травня 2009 року). Заявниця не надала належних і допустимих доказів на підтвердження, що військовослужбовець та заявниця спільно проживали й вели спільне господарство до народження дитини заявниці, спільно виховували та утримували дитину від дня її народження, а також факту батьківства щодо військовослужбовця та що військовослужбовець за життя визнавав себе батьком дитини. Вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви. ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. Таращанський районний суд Київської області своєю ухвалою від 02.05.2025 прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження по справі, призначив справу до розгляду (а.с. 33-34). В судовому засіданні [PERSON] та її представник адвокат Король П.В. підтримали заявлені вимоги. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 68, 71). Заінтересована особа Таращанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) в судове засідання свого представника не направила, через свого представника подала клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 54). Заінтересована особа Міністерство оборони України в судове засідання свого представника не направила, про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через свого представника подала письмове пояснення в якому заперечувала проти задоволення заяви (а.с. 55-58). Заінтересована особа [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 11.06.2025 було задоволено клопотання [PERSON] про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи (а.с. 108-111). Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали заяви, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в селі Чапаєвка (тепер Калинове) Таращанського району Київської області. Державну реєстрацію її народження здійснено Виконавчим комітетом Чапаєвської (Калиновецької) сільської ради Таращанського району, Київської області, шляхом складення відповідного актового запису № 3 від 27 листопада 2012 року, що вбачається з виданого повторно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.08.2024 року. Батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 10). Відомості про батька [PERSON] записано до актового запису про народження [PERSON] відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України № 00043565752 від 13 лютого 2024 року (а.с. 11). Заявниця [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що стверджується витягами з реєстру територіальної громади № 2025/004612021 від 08.04.2025, № 2025/004611935 від 08.04.2025 (а.с. 9, 12). Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] є батьками загиблого [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 16) та свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] , дошлюбне прізвище якої [PERSON] (а.с. 77). 17 березня 2025 року [INFO] направлено [PERSON] , дружині [PERSON] , письмове сповіщення сім`ї № 88 із змісту якого вбачається, що 13 березня 2025 року водій 3 зенітного ракетного відділення 2 зенітного ракетного взводу 1 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] , [INFO] , загинув поблизу населеного пункту Юнакіївка Сумської області, під час виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини (а.с. 14). 27 березня 2025 року Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за відповідним актовим записом № 376, зареєстровано факт смерті [PERSON] , про що видано свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 15). Згідно з висновком експерта від 17.10.2025 № СЕ-19-25/39071-БД за наслідками проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, загиблий [PERSON] , [INFO] , ймовірно є біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність походження їх ДНК-профілів від дитини та біологічних батьків становить не менше ніж 99,99999999% (а.с. 142-152). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. У ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. У ч. 2 ст. 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно із ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У ч. 1 ст. 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пленум Верховного Суду України у п. п. 7, 9 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Верховний Суд у постанові від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18 вказав, що предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Тлумачення норм ст. 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України). Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. У постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19) зазначено, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства». Відповідно до висновку експерта від 17.10.2025 № СЕ-19-25/39071-БД за наслідками проведення судової молекулярно-генетичної експертизи загиблий [PERSON] , [INFO] , ймовірно є біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність походження їх ДНК-профілів від дитини та біологічних батьків становить не менше ніж 99,99999999%. Експертиза проведена з використанням зразка крові [PERSON] (а.с. 137, 142-152). Висновок судової молекулярно-генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Суд надав оцінку висновку експерта від 17.10.2025 № СЕ-19-25/39071-БД за наслідками проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, в поєднанні з іншими доказами даної справи. Суд також враховує думку і позицію в даній справі заінтересованих осіб [PERSON] , [PERSON] , які є батьками загиблого [PERSON] , котрі визнали заяву [PERSON] та не заперечували проти її задоволення. [PERSON] у своїй заяві, поданій до суду, також зазначила, що [PERSON] дбав про дитину та мав намір офіційно оформити своє батьківство. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). У ч. ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України встановлено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації» (заява №3451/05, §34) зауважив, що на сьогоднішній день ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту оспорювання батьківства. У п. п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до п. 1 ст. 7 вказаної Конвенції дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. За змістом ч. 3 ст. 51 Конституції України, ч. ч. 2, 3 ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно із ч. ч. 8, 10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт, що [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , є батьком громадянки України [PERSON] , [INFO] , тому дана заява про встановлення факту батьківства є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Зазначений факт батьківства встановлений судом для надання можливості малолітній [PERSON] користуватись відповідними соціальними пільгами та гарантіями, які встановлені державою для дітей військовослужбовців, які загинули під час захисту незалежності та суверенітету Батьківщини. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved