Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

17 червня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Старосинявського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. 18 липня 2025 року ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області справу було передано за підсудністю до Ізяславського районного суду Хмельницької області. 24 липня 2025 року справа надійшла до Ізяславського районного суду Хмельницької області. 29 липня 2025 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 липня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений Договір позики № 2997966, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 6100,00 грн строком на 14 днів на умовах повернення позики в кінці строку позики та сплати нарахованих за користування позикою відсотків. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором позики виконало, надавши відповідачці обумовлену суму кредиту, тоді як відповідачка [PERSON] свої обов`язки перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не виконала, суму позики, нараховані відсотки за користування кредитом та відсотки за понадстрокове користування кредитом не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 19004,55 грн, яка складається з: 6100,00 грн заборгованості за основною сумою боргу; 274,50 грн суми заборгованості за відсотками; 12200 грн суми заборгованості за пенею; 430,05 грн комісії за надання позики. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 14/06/21, згідно умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 2997966 від 11 липня 2024 року. Згідно витягу з Реєстру боржників № 37 від 26 листопада 2024 року відповідно до договору факторингу № 14/06/21 позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2997966 від 11 липня 2024 року у сумі 19004,55 грн. Таким чином, позивач зазначає, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики на загальну суму 19004,55 грн, яка складається з: 6100,00 грн заборгованості за основною сумою боргу; 274,50 грн суми заборгованості за відсотками; 12200 грн суми заборгованості за пенею; 430,05 грн комісії за надання позики. ТОВ ФК «ЄАПБ» просить стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без участі представника позивача, просив позов задовольнити у повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання за повторним викликом не з`явилася. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з відповіді сільського голови Сахновецької сільської ради Хмельницької області № 470 від 14 липня 2025 року, місце проживання [PERSON] зареєстроване в [ADDRESS] . Надіслані [PERSON] судові повістки повернулися до суду без вручення, з довідкою Укрпошти про причини повернення: за зазначеною адресою адресат відсутній. Такі відомості вказані у поштових повідомленнях, які повернулися до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 11 вересня 2025 року, на 08 жовтня 2025 року та на 03 грудня 2025 року. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду, про що суд виніс відповідну ухвалу 03 грудня 2025 року. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 11 липня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою був укладений Договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 2997966, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 6100,00 грн строком на 14 днів на умовах повернення позики в кінці строку позики та сплати нарахованих за користування позикою відсотків, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаного договору з додатками. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Договором позики виконало, надавши відповідачці обумовлену суму кредиту, тоді як відповідачка [PERSON] свої обов`язки перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не виконала, суму позики, нараховані відсотки за користування кредитом, пеню та комісію за надання позики не повернула, внаслідок чого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нарахувало відповідачці заборгованість в сумі 19004,55 грн, яка складається з: 6100,00 грн заборгованості за основною сумою боргу; 274,50 грн суми заборгованості за відсотками; 12200 грн суми заборгованості за пенею; 430,05 грн комісії за надання позики. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 14/06/21, згідно умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики № 2997966 від 11 липня 2024 року. Згідно витягу з Реєстру боржників № 37 від 26 листопада 2024 року відповідно до договору факторингу № 14/06/21 позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2997966 від 11 липня 2024 року у сумі 19004,55 грн, яка складається з: 6100,00 грн заборгованості за основною сумою боргу; 274,50 грн суми заборгованості за відсотками; 12200 грн суми заборгованості за пенею; 430,05 грн комісії за надання позики. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1\~ст. 1047 ЦК України). Згідно змісту\~ст. 1048 ЦК України\~розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Оскільки договір про надання позики підписаний [PERSON] шляхом застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора, тому він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та відповідачкою не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримала у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», позику, суму якої вчасно не повернула, відзиву на позов не подала, жодних доказів, які б спростовували доводи позивача або доводили факт погашення заборгованості, суду не надала, а тому з неї на користь правонаступника кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», - ТОВ «ФК «ЄАПБ» належить стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 6100,00 грн, заборгованість за відсотками 274,50 грн, комісію за надання позики 430,05 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки пені за невиконання та/або неналежне виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, суд зазначає наступне. Позивачем нараховано 12200,00 грн боргу по пені. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває на цей час. Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває з 24 лютого 2022 року на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нараховано пеню за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором в цей період, законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 12200,00 грн пені відсутні. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 19004,55 грн і задоволено на суму 6804,55 грн, тобто на 35,80% (6804,55х100:19004,55). Таким чином, з [PERSON] на корить ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути 1084,02 грн. (3028,00х35,80%) судового збору.

Outcome: partial