Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить: 1. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 2883099 від 08.10.2020 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] , в розмірі 14090 гривень 39 копійок, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 3086 гривень; - заборгованості за відсотками в розмірі 10584 гривні 39 копійок; - заборгованості з комісії за надання кредиту в розмірі 420 гривень. 2. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 21075652686490 від 17.03.2021 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] , в розмірі 36763 гривні 62 копійки, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 2101 гривня 20 копійок; - заборгованості за відсотками в розмірі 34662 гривні 42 копійки. Відповідач подала в заяві про перегляд заочного рішення позов визнала частково (а.с. 143-150). Зазначила, що позивач не надав доказів укладення кредитного договору № 2883099 від 08.10.2020 року та доказів перерахування кредитних коштів, а відтак просить відмовити у стягненні заборгованості за цим договором. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором № 21075652686490 від 17.03.2021 року визнала суму в розмірі 8101 гривня 20 копійок з яких 2101 гривня розмір кредиту та 6000 розмір неустойки. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.10.2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений кредитний договір № 2883099 про надання кредиту в сумі 6000 гривень строком на 30 днів з 08.10.2020 року по 07.11.2020 року (а.с. 09-13, 25 зворот). Проценти за користування кредитом становлять 1584 гривні, які нараховуються за ставкою 0,88% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.5.2. договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2.3 Договору (пункт 1.6. договору). Згідно п. 2.2.3. договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.1.4, якщо Позичальник всупереч умовам цього Договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти з дня наступного за днем визначеним п.1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів в період правомірного користування кредитом є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний період під час прострочення, це означає, що в період правомірного користування кредитом Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Якщо після настання дати встановленої п.1.4 Договору Позичальник продовжуватиме користуватись кредитом, проценти за стандартною (базовою) ставкою будуть нараховуватись протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено Товариством в односторонньому порядку. При цьому Сторони погодили, що після зупинення Товариством в односторонньому порядку нарахування процентів Товариство вправі в будь-який момент без погодження з Позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання Позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням Товариства. Комісія за надання кредиту становить 420 гривень (пункт 1.5.1. договору). Пунктом 2.3. договору передбачена пролонгація кредиту, яка здійснюється на наступних умовах: 2.3.1. Позичальник за наявності відповідної пропозиції Позикодавця має право на продовження строку користування/повернення кредиту на таких самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку Заборгованості по кредиту. Можливі строки продовження та максимальні ставки комісії за продовження кредиту наведені у таблиці нижче: - строк продовження 3 дні комісія 3% від поточного залишку кредиту, - строк продовження 7 днів комісія 5% від поточного залишку кредиту, - строк продовження 15 днів комісія 10% від поточного залишку кредиту. За наявності між сторонами відповідної домовленості (акцептованої Позичальником пропозиції Позикодавця відповідно до розділу 6 Правил), а також на підставі п.3.2.7 Договору, пролонгація може здійснюватись на інших умовах ніж передбачено цим пунктом. 2.3.2. Волевиявлення Позичальника продовжити строк користування/повернення кредиту та укладення угоди про це, згідно п.6.14. Правил, підтверджується здійсненням ним відповідного платежу у спосіб, визначений п.2.5 Договору. Кредитні кошти в розмірі 6000 гривень за кредитним договором № 2883099 від 08.10.2020 року були перераховані відповідачу 08.10.2020 року, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» (а.с. 25 зворот) та довідкою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 197-199). Згідно розрахунків заборгованість відповідача за кредитним договором № 2883099 від 08.10.2020 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] , становить 14090 гривень 39 копійок, яка нарахована по 23.02.2022 року і складається з (а.с. 26-29, 83, 85, 96, 98): - заборгованості за кредитом в розмірі 3086 гривень; - заборгованості за відсотками в розмірі 10584 гривні 39 копійок; - заборгованості з комісії в розмірі 420 гривень. 17.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладений договір про надання фінансових послуг № 2107562686490 про надання кредиту в сумі 3000 гривень строком на 1 рік (а.с. 18-24, 30). Відсоткова ставка за користування кредитом становить: а) 0,4% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту (16 днів); б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 3,24% порівняно з процентною ставкою зазначеною у пункті а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою зазначеною у пункті б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою зазначеною у пункті в). Кредитні кошти в розмірі 3000 гривень за кредитним договором № 21075652686490 від 17.03.2021 року були перераховані відповідачу 17.03.2021 року, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» (а.с. 30) та довідкою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 197-199). Згідно розрахунків заборгованість відповідача за договором про надання фінансових послуг № 21075652686490 від 17.03.2021 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] , становить 36763 гривні 62 копійки, яка складається з (а.с. 30-32, 82, 84, 95, 97): - заборгованості за кредитом в розмірі 2101 гривня 20 копійок; - заборгованості за відсотками в розмірі 34662 гривні 42 копійки. Так згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших. Вищевказані договори підписані відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 18-25). За змістом ч. 13 ст. 11 вищевказаного Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомилась і погодилась з умовами договорів, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договір, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Також частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (стаття 514 ЦК України). Відповідно до вказаних положень, на підставі договорів факторингу та договорів про відступлена права вимоги, вимоги за вищевказаними кредитними договорами до [PERSON] були передані Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (а.с. 36-59, 80-81, 86-87, 99-102). Таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» має право на стягнення з [PERSON] заборгованості за вищевказаними кредитними договорами. Однак позивач не надав доказів того, що відповідач була ознайомлена з Правилами надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» в яких викладені умови пролонгації кредиту (а.с. 13-17) та ініціювала таку пролонгацію. За таких обставин суд вважає, що кредит за договором № 2883099 від 08.10.2020 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] , був наданий відповідачу строком на 30 днів. У зв?язку з цим суд нараховує відповідачу відсотки за користування кредитом протягом 30 днів за ставкою 0,88%. Таким чином відповідач повинна сплатити позивачу відсотки за договором № 2883099 від 08.10.2020 року в розмірі 1584 гривні (6000 гривень : 100% х 0,88% х 30 днів). Нарахування відсотків за межами строку кредитування законодавством не передбачено. Заборгованість за кредитом та комісія за надання кредиту за договором № 2883099 від 08.10.2020 року розрахована відповідно до умов договору. Також, аналізуючи заборгованість відповідача за договором про надання фінансових послуг № 21075652686490, суд вважає, що дана заборгованість також розрахована відповідно до умов договору. За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаними кредитними договорами у наступних розмірах: 1. За кредитним договором № 2883099 від 08.10.2020 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] , в розмірі 5090 гривень, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 3086 гривень; - заборгованості за відсотками в розмірі 1584 гривні; - заборгованості з комісії за надання кредиту в розмірі 420 гривень. 2. За договором про надання фінансових послуг № 21075652686490 від 17.03.2021 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] , в розмірі 36763 гривні 62 копійки, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 2101 гривня 20 копійок; - заборгованості за відсотками в розмірі 34662 гривні 42 копійки. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд керується ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Судом встановлено, що 01.07.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір про надання правової допомоги № 01-07/2024. Надана заявка на надання юридичної допомоги № 731 від 14.08.2024 року на суму 16000 гривень; витяг з акту № 6 про надання юридичної допомоги від 31.05.2025 року. Пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідач подала заяву в якій зазначила, що витрати на правничу допомогу в розмірі 16000 гривень є неспівмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, витраченим часом на надання таких послуг та не відповідають критерію реальності таких витрат і розумності їх розміру На думку суду, понесені ТОВ «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу у розмірі 16000 гривень є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Виходячи з конкретних обставин даної справи, характеру виконаної роботи, принципів співмірності та розумності, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial