Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

У серпні 2025 року позивач ТОВ "Бізнес позика" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19 серпня 2023 року між ТОВ "Бізнес позика" та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 433704-КС-004, згідно з умовами якого ТОВ "Бізнес позика" надало позичальнику [PERSON] кредит у сумі 5000,00 грн на строк 24 тижні. Кінцевий термін повернення кредиту - 03 лютого 2024 року. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становила 2 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка - 1,14462815 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту - 750,00 грн. Відповідач не дотримувався умов кредитного договору, своєчасно не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним. Заборгованість [PERSON] за договором про надання кредиту від 19 серпня 2023 року № 433704-КС-004 становить 21709,06 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 5000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 15959,06 грн, комісія у сумі 750,00 грн. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання кредиту від від 19 серпня 2023 року № 433704-КС-004 у сумі 21709,06 грн. Також ТОВ "Бізнес позика" просило суд стягнути з [PERSON] судовий збір у сумі 2422,40 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 28 серпня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву ТОВ "Бізнес позика" до [PERSON] про стягнення заборгованостіта відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач відзив на позовну заяву ТОВ "Бізнес позика" до суду не подав. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 28 серпня 2025 року витребувано в АТ "УкрСиббанк" належним чином засвідчені документи з інформацією, чи емітувалась на ім`я [PERSON] платіжна картка № [NUMBER] , а також виписку з банківського рахунку клієнта [PERSON] , до якого емітовано картку № [NUMBER] , за період з 19 серпня 2023 року до 03 лютого 2024 року (якщо такий рахунок відкривався). 08 вересня 2025 року АТ "УкрСиббанк" надало суду витребувані документи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, у позовній заяві позивач просив суд розглянути справу за відсутності його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За приписами ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Судом з`ясовано, що 19 серпня 2023 року ТОВ "Бізнес позика" та [PERSON] укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" договір про надання кредиту № 433704-КС-004, за умовами якого ТОВ "Бізнес позика" зобов`язалось надати позичальнику [PERSON] кредит у сумі 5000,00 грн на строк 24 тижні. Комісія за надання кредиту - 750,00 грн. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес позика" (п. 7.15 договору). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. ТОВ "Бізнес позика" належно виконало умови кредитного договору, надавши позичальнику [PERSON] кредитні кошти у сумі 5000,00 грн, що підтверджуєтьсявипискою про рух коштів на банківському рахунку [PERSON] , відкритому в АТ "УкрСиббанк". Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з п. 2.3 договору про надання кредиту від 19 серпня 2023 року № 433704-КС-004 [PERSON] зобов`язався повернути кредит у термін до 03 лютого 2024 року, проте взяте на себе зобов`язання не виконав, допустив заборгованість за тілом кредиту у сумі 5000,00 грн. Ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. П. 2.4 договору про надання кредиту від 19 серпня 2023 року № 433704-КС-004 передбачено, що стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 2 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка - 1,14462815 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. За положеннями п. 3.2 договору про надання кредиту від 19 серпня 2023 року № 433704-КС-004 протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в пп. 3.2.3 п. 3.2 та додатку № 1 до договору і розраховується в порядку описаному нижче. У разі, якщо погашення кредиту здійснюється згідно з погодженим сторонами графіком платежів, що наведений в пп. 3.2.3 п. 3.2 та додатку № 1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4 договору. Сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно з погодженим графіком платежів, що наведений в пп. 3.2.3 п. 3.2 та додатку № 1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в пп. 3.2.3 п. 3.2 та додатку № 1 до договору, та до закінчення терміну дії договору. Договір про надання кредиту від 19 серпня 2023 року № 433704-КС-004, укладений між сторонами, є договором про споживчий кредит, а тому до правовідносин між сторонами справи, які виникли щодо укладення та виконання згаданого договору, застосуванню підлягають положення Закону України "Про споживче кредитування". Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. П. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Згідно з нормою ч. 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Проценти за користування кредитом за договором про надання кредиту від 19 серпня 2023 року № 433704-КС-004 у сумі 15959,06 грн нараховані кредитодавцем в межах погодженого сторонами строку кредитування (24 тижні), виходячи з розміру процентної ставки, визначеної у договорі. Водночас проценти за користування кредитом, нараховані після 24 грудня 2023 року, виходячи з процентної ставки, визначеної у п. 2.4 договору, і яка не перевищує ту, яка зазначена п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону "Про споживче кредитування". Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Таким чином, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст.1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", які викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку). При цьому розмір комісії, передбаченої у договорі про надання кредиту від 19 серпня 2023 року № 433704-КС-004, не був прихованим. Так, позичальник [PERSON] ознайомився і погодився з положеннями договору щодо її нарахування, підписавши кредитний договір, та в подальшому не оспорював його в судовому порядку. Згідно з розрахунком розміру заборгованості, наданим позивачем, заборгованість відповідача зі сплати комісії за надання кредиту становить 4000,00 грн. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Так, згідно з довідкою-розрахунком, наданою позивачем, заборгованість відповідача за кредитним зобов`язанням перед позивачем з комісії становить 750,00 грн. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "Бізнес позика" за договором про надання кредиту від 19 серпня 2023 року № 433704-КС-004 у сумі 21709, 06 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 5000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 15959,06 грн, комісія у сумі 750,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved