Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

13.08.2025 адвокат Чіп Я.М., який діє в інтересах позивачки [PERSON] , звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом, сформованим в системі «Електронний суд», до Акціонерного товариства "Страхова компанія "КРАЇНА" про стягнення недоплаченого страхового відшкодування. Позов обґрунтовано тим, що 24 квітня 2025 року в м. Запоріжжі на вул. Іванова, 121, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом FIAT SCUDO державний номерний знак [NUMBER] , не витримав безпечний інтервал та швидкість руху, порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом PEUGEOT 308 державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , позивачки по справі, який зупинився попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу транспортний засіб PEUGEOT 308 державний номерний знак [NUMBER] , зазнав технічних ушкоджень та матеріальних збитків. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2025 року, справа № 336/4357/25 Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в Акціонерному товаристві "Страхова компанія "КРАЇНА" на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водії № 224065893 від 12.10.2024, який діяв на дату ДТП (страхова сума за збиток спричинений майну 160 000 грн., франшиза 1600 грн.). Представник позивачки звернувся до страховика АТ "Страхова компанія "КРАЇНА" із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій зазначив напрямок страхової виплати безпосередньо на СТО де проводиться ремонт пошкодженого ТЗ ТОВ «Оллфікс». Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного ТЗ № 16-05.25 від 24.04.2025, складеного на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ позивача, з урахуванням зносу становить 109 158,74 грн., та без урахування зносу на замінні складники становить 200 170,11 грн. Разом із цим, 05 чернвя 2025 року на рахунок СТО ТОВ «Оллфікс», де здійснювались відновлювальні роботи пошкодженого ТЗ позивача, від страхової компанії надійшли кошти в якості страхового відшкодування в розмірі 81 329,03 грн., що не відповідає дійсному оціненому розміру шкоди. Оскільки згідно проведеної оцінки вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача з урахуванням зносу становить 109 158,74 грн., враховуючи виплачену страховиком частину відшкодування, страхову суму та франшизу за полісом, розмір страхового відшкодування, що має бути доплачений відповідачем складає 27 829,71 грн. (109 158,74 грн. - 81 329,03 грн. - 1600 грн. (франшиза). На підставі викладеного, просить стягнути з АТ "Страхова компанія "КРАЇНА" недоплачене страхове відшкодування в розмірі 27 829,71 грн., витрати на проведення оцінки вартості пошкодженого майна в розмірі 6000 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 970 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощено позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 28.08.2025 від представника відповідача - Усенка А.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд», в якому зазначено, що відповідач Акціонерне товариство «Страхова компанія «КРАЇНА» позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 12.10.2024 між АТ «СК «Країна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/224065895, за яким забезпеченим є транспортний засіб FIAT SCUDO державний номерний знак [NUMBER] . Страхова сума на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 320 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн., франшиза - 1 600 грн. 29.04.2025 АТ «СК «Країна» від страхувальника отримала повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яке було зареєстроване за № 6064/25, яка мала місце 24 квітня 2025 року в м. Запоріжжі по вул.. Іванова, буд. 121, за участі транспортного засобу PEUGEOT 308 державний номерний знак [NUMBER] , яким керував позивач, та забезпеченого транспортного засобу FIAT SCUDO державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] 05.05.2025 довірена особа позивача ( [PERSON] ) подав заяву на виплату страхового відшкодування. На виконання вимог ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, страховик розпочав її розслідування. 02.05.2025 представниками страховика було проведено огляд автомобіля PEUGEOT 308 державний номерний знак [NUMBER] , та складено акт огляду від 02.05.2025, який підписаний позивачкою, заяв та зауважень від якої не надходило, що свідчить про те, що вона погодилась з даними актами огляду, підписавши їх. Відповідно до Звіту про оцінку № 191137 від 25 травня 2025 року, складеного експертом автотоварознавцем ФОП [PERSON], на замовлення АТ «СК «Країна», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу автомобіля PEUGEOT 308 державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складала 86 183,98 грн., з якої підлягала вирахуванню сума визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість у розмірі 3 254,95 грн. Вважає, що відповідачем було вірно визначено розмір страхового відшкодування сплаченого позивачу, який складає 81 329,03 грн., з наступного розрахунку: 81 329,03 грн. = 86 183,98 грн. - 3 254,95 грн. - 1 600,00 грн., де: 86 183,98 грн. - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством відповідно до Звіту № 191137 від 25.05.2025; 3 254,95 грн. - сума визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість; 1 600,00 грн. - розмір франшизи, згідно Полісу № ЕР/224065895. 05.06.2025 АТ «СК «КРАЇНА» склало страховий акт та здійснило виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «Оллфікс» у розмірі 81 329,03 грн. Зауважив, що АТ «СК «Країна» було виконано вимоги п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а отже, зважаючи на своєчасне проведення АТ «СК «Країна» огляду пошкодженого транспортного засобу, належного Позивачу, остання не набула право на самостійне замовлення експертного дослідження, а відтак і право вимагати від страховика відшкодування витрат на проведення такого дослідження. Вважає, що для позивача були вістуні підстави для звернення до оцінювача для складання Звіту № 16-05.25 від 24.04.2025. Вказує, що Звіт № 16-05.25 від 24.04.2025, який виконано на замовлення позивача, містить недоліки та зауваження, що унеможливлює його врахування для визначення розміру страхового відшкодування, з огляду на ту обставину, що такі позиції як задній бампер, захист бампера заднього та кришка багажника поставлені оцінювачем в заміну, натомість ФОП [PERSON] згідно Звіту № 191137 від 25.05.2025 ці позиції ставить в ремонт. Разом з цим, не надано посилань та підстав того, з якої причини було допущено проводити заміну вказаних запчастин. Крім того, зазначений позивачем розмір правової допомоги має всі ознаки необґрунтовано завищеної вартості з огляду на складність справи та фактично виконаної адвокатом роботи, в зв`язку з чим вважає, що такі витрати не можуть бути покладені на відповідача в повному обсязі. 29.08.2025 від представника позивачки - Чіп Я.М. , через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив. 02.09.2025 представником позивачки подана заява про розподіл судових витрат. 04.09.2025 від представника відповідача - Усенка А.М. , через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2025 року по справі № 336/4357/23 вбачається, що 24.04.2025 о 16 годині 55 хвилин [PERSON] в м. Запоріжжі по вул. Іванова, 121, керуючи ТЗ Fiat Scudo номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Peugeot 308 CC, номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмовані особи відсутні. Діями водія [PERSON] порушені вимоги п.п. 12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. (а.с. 8-10). Вказана постанова набрала законної сили 05 серпня 2025 року. Вказаною постановою [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року (надалі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 6 Закону № 1961-IV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Постановою Правління Національного Банку України № 109 від 30 травня 2022 року «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», затвердити розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цією постановою: 1) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160000 гривень на одного потерпілого; 2) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 320000 гривень на одного потерпілого. Власником пошкодженого 24 квітня 2025 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу Peugeot 308 CC, номерний знак [NUMBER] , якому протиправними діями [PERSON] були спричинені механічні пошкодження, є позивачка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 6). Цивільна-правова відповідальність водія транспортного засобу Fiat Scudo номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , на час скоєння ДТП була застрахована згідно полісу № 224065895 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у Акціонерному товаристві «Страхова компанія «КРАЇНА», страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну - 160 000,00 грн., розмір франшизи - 1600,00 грн., що підтверджується відповіддю інформаційного центру МТСБУ та визнавалось учасниками справи під час розгляду справи. 29.04.2025 [PERSON] було подано до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи (страхова справа № 77764). Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 02.05.2025 представниками Страховика було оглянуто пошкоджений транспортний засіб PEUGEOT 308 державний номерний знак [NUMBER] , та складено Акт огляду транспортного засобу від 02.05.2025, який підписаний позивачкою та особою, яка проводила огляд автомобіля. В Акті були зафіксовані пошкодження транспортного засобу PEUGEOT 308 державний номерний знак [NUMBER] . 05.05.2025 довірена особа [PERSON] - [PERSON] подав до Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» заяву на виплату страхового відшкодування, яку просив здійснити шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Оллфікс». Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). АТ «Страхова компанія «КРАЇНА» розрахувало вартість відновлювального ремонту транспортного засобу PEUGEOT 308 державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, на підставі виконаного ФОП [PERSON] . Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 191137 від 25.05.2025. Відповідно до Звіту № 191137 від 25.05.2025, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу PEUGEOT 308 державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становила 86 183,98 грн., з якої підлягала вирахуванню сума визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість у розмірі 3 254,95 грн. Сума страхового відшкодування була розрахована АТ «Страхова компанія «КРАЇНА» наступним чином: 81 329,03 грн. = 86 183,98 грн. - 3 254,95 грн. - 1 600,00 грн., де: 86 183,98 грн. - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством відповідно до Звіту № 191137 від 25.05.2025; 3 254,95 грн. - сума визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість; 1 600,00 грн. - розмір франшизи, згідно Полісу № ЕР/224065895. 05.06.2025 АТ «Страхова компанія «КРАЇНА» склало страховий Акт та здійснило виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «ОЛЛФІКС» (СТО, де здійснювався ремонт пошкодженого ТЗ) в розмірі 81 329,03 грн. Представник позивача вказує, що підписаний позивачкою Акт огляду транспортного засобу від 02.05.2025, в якому зафіксований перелік видимих пошкоджень автомобіля, жодним чином не свідчить про погодження позивача із розрахунками розміру збитку, який виконаний оцінювачем ФОП [PERSON] , оскільки у вказаному Акті огляду на виконання вимог п. 34.2 ст. 34 Закону лише фіксуються перелік пошкодженого майна, який не має відношення до погодження, або не погодження із розрахунком розміру страхового відшкодування. Окрім цього, огляд пошкодженого транспортного засобу та розрахунок збитку здійснювались різними особами без участі позивачки, що унеможливлює будь-яке із ним погодження з розміром страхового відшкодування. В зв`язку з цим, на замовлення позивачки [PERSON] , 19.05.2025 року ФОП [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № [NUMBER] від 03.08.2020), було складено Звіт № 16-05.25 від 24.04.2025 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, за яким вартість матеріального збитку заподіяна власнику автомобіля Peugeot 308 CC, номерний знак [NUMBER] , складає 109 158,74 грн. При цьому, твердження сторони відповідача про те, що [PERSON] не мала права на самостійне замовлення Звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, суд оцінює критично, оскільки не погоджуючись із розміром страхового відшкодування, позивачка мала право звернутись до іншого суб`єкта оцінювача з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що повністю узгоджується з положеннями ст. 36.2 Закону № 1961 (Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна). На сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (стаття 81 ЦПК України). Представником СК «Страхова компанія «КРАЇНА» клопотань про призначення судом відповідної експертизи - не заявлено. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Звертаючись в серпні 2025 року до суду з даним позовом [PERSON] обрала такий спосіб захисту свого права, згідно з яким до Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» позивач пред`явила позовні вимоги про стягнення недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 27 829,71 грн. та витрат на проведення оцінки вартості пошкодженого майна в розмірі 6000 гривень. Акціонерне товариство «Страхова компанія «КРАЇНА», уклавши з [PERSON] договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, взяло на себе обов`язок в межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником іншій особі внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. В обґрунтування своїх заперечень проти позову у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив відповідач АТ «Страхова компанія «КРАЇНА» наполягав на тому, що ним вірно визначено розмір страхового відшкодування та посилався на те, що згідно Звіту про визначення вартості відновлювального ремонту від 25 травня 2025 року, складеного оцінювачем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становить 86 183,93 грн., а тому за вирахуванням розміру визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість в сумі 3 254,95 грн., та розміру франшизи в сумі 1600,00 грн., розмір страхового відшкодування склав 81 329,03 грн. Дійсно, у наданому відповідачем Звіті про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу вих. № 191137 від 25 травня 2025 року, який складений оцінювачем [PERSON] , зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ PEUGEOT 308 СС державний номерний знак [NUMBER] , визначена за витратним підходом складає 130 753,22 грн. Ринкова вартість КТЗ визначена за порівняльним підходом складає 358 057,16 грн. Коефіцієнт фізичного зносу - 0,7000. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становить 86 183,98 грн. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У статті 110 ЦПК України закріплено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Оцінюючи складений оцінювачем [PERSON] . Звіт про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу вих. № 191137 від 25 травня 2025 року суд оцінює його критично та до уваги не приймає з огляду на наступне. Так, механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночної процедури визначення вартості КТЗ встановлені Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Вимоги методики є обов`язковими під час проведення авто-товарознавчих експертиз. У пункті 5.1 розділу V Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів закріплено, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. З викладеного вбачається, що технічний огляд транспортного засобу має проводити особисто той експерт, який в подальшому складає відповідний висновок. При цьому, суд вважає за необхідне звернути також увагу, що визначення вартості матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливе лише експертом (а не оцінювачем, як зроблено страховиком), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який призначив експертизу (залучив експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд. Однак, як вбачається з матеріалів справи, оцінювач [PERSON] , який склав Звіт про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу вих. № 191137 від 25 травня 2025 року, особисто транспортний засіб PEUGEOT 308 СС державний номерний знак [NUMBER] , не оглядав, огляд транспортного засобу 24 квітня 2025 року проводила інша особа, про що зазначено в наявному в матеріалах справи Акту огляду транспортного засобу (дефектних відомостях), що є грубим порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та ставить під сумнів достовірність відомостей, зазначених у вищевказаному Звіті. Більш того, в складеному представником до Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» Акті огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 24 квітня 2025 року, в графі «Назва деталі та опис пошкоджень» зазначено лише «требуется проверка….(далі нерозбірливо)», що додатково викликає у суду сумніви у достовірності визначеної у Звіті вих.№ 191137 від 25 травня 2025 року вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу в сумі 86 183,98 грн. Крім того, як зазначив Верховний Суд у постанові від 06 липня 2018 року по справі № 924/675/17, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Враховуючи викладене, оскільки Звіт про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу вих. № 191137 від 25 травня 2025 року складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, то суд його до уваги не приймає та відхиляє. Будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження іншого розміру завданого власнику автомобіля PEUGEOT 308 матеріального збитку, ніж той, що заявлений позивачем до стягнення, стороною відповідача суду не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сума виплаченого на користь ТОВ «ОЛЛФІКС» страхового відшкодування у розмірі 81 329,03 грн. є значно меншою, ніж завдана [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальна шкода, а тому наявні підстави для стягнення з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь позивачки суми недоплаченого страхового відшкодування за шкоду, завдану майну внаслідок ДТП. Отже, оскільки розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля PEUGEOT 308 СС державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження, з урахуванням зносу, складає 109 158,74 грн., враховуючи виплату Акціонерним товариством «Страхова компанія «КРАЇНА» частину страхового відшкодування позивачу у розмірі 81 329,03 грн., з Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» на користь [PERSON] слід стягнути суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 27 829,71 грн. (109 158,74 грн. - 81 329,03 грн. - 1600 грн. (франшиза) = 27 829,71 грн.), а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, згідно приписів ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Так, судом встановлено, що за складання оцінювачем ФОП [PERSON] . Звіту № 16-05.25 від 19.05.2025 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, позивачем було сплачено 6 000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 16-05.25 від 19 травня 2025 року на суму 6 000,00 грн. (а.с. 30). Враховуючи наведені положення законодавства та приймаючи до уваги те, що позивач для відновлення своїх порушених прав була вимушена самостійно звернутись до оцінювача для визначення розміру шкоди та складання Звіту, у зв`язку з чим позивач зазнала додаткових витрат, а тому суд вважає, що з відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь позивачки [PERSON] слід також стягнути витрати на проведення оцінки вартості пошкодженого майна в розмірі 6 000,00 грн., а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині також підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Чіп Я.М. (адвокатське об`єднання «Радник»), що підтверджується ордером серії АЕ № 1355775 від 11 червня 205 року та договором про надання професійної правничої допомоги № 11/06/25-2 від 11 червня 2025 року, укладеним між адвокатським об`єднанням «Радник» в особі керуючого партнера Чіп Ярослава Миколайовича та [PERSON] . Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 11 червня 2025 року адвокатським об`єднанням «Радник» було складено Рахунок № 142/2025 (детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару) від 11.06.2025, на загальну суму 10 000,00 гривень. На підтвердження оплати позивачем наданих адвокатом послуг надано платіжну інструкцію № @2PL335171 від 02.09.2025 на суму 10 000 гривень, призначення платежу: оплата професійної правничої допомоги від Вернидуб Д.А. рахунок № 142/2025. Позивач дійсно отримала правову допомогу від адвоката Чіпа Я.М., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 10 000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість послуг з підготовки для подання до відповідного суду позовної заяви в інтересах клієнта (4 000,00 грн.) є очевидно завищеною та такою, що не відповідає складності виконаних адвокатом робіт, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Крім того, на переконання суду зазначена стороною позивача вартість участі у судових засіданнях, підготовка заяв по суті справи з процесуальних питань в розмірі 3000 грн. також є очевидно завищеною та такою, що не відповідає складності виконаних адвокатом робіт та витраченому на вказану послугу часу, оскільки справа розглядалася в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: approved