Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила стягнути з відповідача 35 101,00 грн, в обґрунтування якого зазначила, що 01 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинив виконавчий напис № 3921 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № 0438-5488 від 17 липня 2020 року у сумі 31 150, 00 грн. Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/31648/23 рішенням від 27 грудня 2023 року визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. На підставі виконавчого напису позивачем було сплачено на користь відповідача 35 101,00 грн у межах виконавчого провадження № [NUMBER]. Представник відповідача у відзиві не визнав позов, заперечував проти його задоволення, вказуючи, що позивач у позовній заяві визнала укладення з відповідачем кредитного договору і отримання кредитних коштів. Позивач просить стягнути суму у розмірі 35 101, 00 грн, проте на рахунок відповідача за виконавчим провадженням № [NUMBER] надійшли кошти у загальному розмірі 31 150,00 грн. Крім того, представник вказував, що стягнута з позивача за виконавчим провадженням сума в розмірі 3 951, 00 грн, з яких 3 115, 00 грн (основна винагорода виконавця - 10% суми, що підлягає примусовому стягненню за виконавчим документом), 500,00 грн (розмір мінімальних витрат виконавчого провадження) та 336, 00 грн (розмір додаткових витрат виконавчого провадження) зараховані на рахунок приватного виконавця, а не ТОВ «Укр кредит фінанс», а тому Товариство може відповідати лише у межах суми 31 150, 00 грн, які надійшли на його рахунок. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 03 вересня 2025 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої визначено суддю та передано, 11 вересня 2025 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 11 вересня 2025 року у справі відкрито провадження для розгляду у спрощеному порядку без виклику сторін у судове засідання. 21 жовтня 2025 року через Електронний суд представник відповідача подав до суду відзив на позов та зустрічну позовну заяву. 08 грудня 2025 року ухвалою суду у прийнятті зустрічної позовної заяви відмовлено. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. 17 липня 2020 року [PERSON] і ТОВ «Укр кредит фінанс» уклали кредитний договір № 0438-5488. 01 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 3921 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» заборгованості в сумі 31 150,00 грн. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Турський О.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] щодо виконання виконавчого напису № 3921, що вчинений 01 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з боржника на користь стягувача грошових коштів у сумі 31 150,00 грн. 02 серпня 2023 року [PERSON] здійснила платіж на розрахунковий рахунок приватного виконавця Турського О.В. у сумі 35 101,00 грн в якості сплати заборгованості за ВП № [NUMBER], що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3128453802.1 від 02 серпня 2023 року. 27 грудня 2023 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/31648/23 визнано виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. зареєстрованим № 3921 від 01 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до частини другої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною третьою статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Таким чином, оскільки підставою для набуття коштів відповідачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» був виконавчий напис № 3921 від 01 червня 2021 року, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, тому відпала сама підстава для стягнення з [PERSON] суми 35 101,00 грн, сплачених нею на користь відповідача, у межах виконавчого провадження № [NUMBER], незалежно від того, яка частка з цієї суми є витратами виконавця і яка перерахована ТОВ «Укр Кредит Фінанс». У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що позов про стягнення з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми 35 101, 00 грн на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211, 20 грн за подання позовної заяви до суду і позов суд задовольняє, з відповідача підлягає стягненню вказана сума на користь позивача. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved