Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

В провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебувала цивільна справа за позовом Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Андрійовича до [PERSON] , Кетрисанівської сільської ради про визнання права оренди земельних ділянок тазобов`язання вчинити дії. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20.11.2025\~року у задоволенні позову Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Андрійовича до [PERSON] , Кетрисанівської сільської ради про визнання права оренди земельних ділянок тазобов`язання вчинити дії відмовлено повністю. Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Андрійовича на користь [PERSON] витрати на проведення експертизи в сумі 25444 грн. 80 коп. 01.09.2025 року представник відповідача [PERSON] адвокат Сааді Р.М. до закінчення судових дебатів у справі подав заяву, згідно якої просив вирішити питання про розподіл судових витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті. 25.11.2025 року представник відповідача [PERSON] адвокат Сааді Р.М. подав заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі про розподіл витрат професійну правничу допомогу та докази на підтвердження понесення витрат. Просив стягнути з Селянського (фермерського)\~господарства Габорця\~Володимира Андрійовича на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 70000 грн. 00 коп. Питання про розподіл витрат просив вирішити без участі сторони відповідача (Т3 а.с.199-207). Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (Т3 а.с.214, 216). Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (Т3 а.с.215, 217). Представник відповідача Кетрисанівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (Т3 а.с.221). Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Перевіривши обґрунтованість вимог заяви про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.270 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п.3 ч.1 ст.133 ЦПК України). Згідно з п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частинах четвертій-шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з правовими висновками, викладеними в додаткових постановах Верховного Суду від 16 червня 2022 року у справі №873/244/21, від 19 липня 2022 року у справі № 910/6807/21, від 16 березня 2023 року у справі № 927/153/22, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Встановлено, що 24.12.2024 року між [PERSON] та Адвокатським бюро «Юридичний центр Рустама Сааді» в особі керуючого бюро Сааді Рустама Мохаммедовича укладено договір №1/24-ВС про надання правничої допомоги, за умовами якого клієнт оплачує Адвокатському бюро гонорар у сумі за домовленістю сторін, розмір якого визначається додатковою угодою сторін, яка є невід`ємною частиною цього Договору, але не менше ніж 500 грн. за 1 годину роботи адвоката (Т3 а.с.204-205). 05.03.2025 року між [PERSON] та Адвокатським бюро «Юридичний центр Рустама Сааді» в особі керуючого бюро Сааді Рустама Мохаммедовича укладено додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги №1/24-ВС від 24.12.2024 року, згідно якої сторони договору встановили, що клієнт оплачує Адвокатському бюро гонорар у сумі 70000,00 грн. за правничу допомогу, надану за договором, у випадку досягнення Адвокатським бюро результату у вигляді відмови судом у задоволенні позову у справі №383/1455/24. У випадку задоволення судом позову у справі №383/1455/24, гонорар сплачується у розмірі, визначеному за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою, але не менше ніж 1000,00 грн. за 1 годину роботи адвоката. Також, сторони встановили, що гонорар сплачується на протязі трьох місяців з моменту ухвалення місцевим судом рішення по суті, а у випадку оскарження рішення по суті, на протязі одного місяця з моменту набрання законної сили судовим рішенням за наслідком апеляційного провадження (Т3 а.с.205 зворот). На виконання договору про надання правничої допомоги №1/24-ВС від 24.12.2024 року сторони договору підписали акт №1/24-11/25 здачі-приймання послуг від 24.11.2025 року, згідно якого за результатом розгляду справи місцевим судом, за правничу допомогу за договором, визначену у цьому акті, за період з 24.12.2024 року по 21.11.2025 року, нараховується на користь Адвокатського бюро гонорар у сумі 70000,00 грн. В акті міститься детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (Т3 а.с.206). Перелік виконаних адвокатом послуг (робіт) за договором про надання правничої допомоги №1/24-ВС від 24.12.2024 року також міститься в детальному описі робіт (наданих послуг) від 25.11.2025 року (Т3 а.с.207). З огляду на зазначене, оскільки рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20.11.2025\~року у задоволенні позову Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Андрійовича відмовлено повністю, проте у рішенні не вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем [PERSON] у зв`язку з розглядом справи, то є підстави для ухвалення додаткового рішення у цій справі. З урахуванням вимог статей 137, 141 ЦПК України, а саме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, оцінивши надані стороною відповідача докази на підтвердження факту понесених витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом, значенням справи для сторони. Розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що доказів неспівмірності витрат на правову допомогу позивачем до суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про\~стягнення з\~Селянського (фермерського)\~господарства Габорця\~Володимира Андрійовича на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 70000 грн. 00 коп.

Outcome: approved