Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

20 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» через свого представника адвоката Полякова О.В. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося в Гощанський районний суд Рівненської області з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 15340,80 грн, судовий збір та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідно до електронного договору кредитної лінії № 00-9816034 від 15 червня 2024 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Макс Кредит» відповідачка отримала кредит в сумі 6400,00 грн строком на 360 календарних днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,45% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилась заборгованість, яку ТОВ «Макс Кредит» за договором факторингу № 17122024 від 17 грудня 2024 року з додатковими угодами до нього відступило для ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», яке у свою чергу 02 червня 2025 року відступило її позивачу. Станом на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість в сумі 15340,80 грн, яку позивач просив стягнути з неї. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання, та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. У відповідності до ч.8 ст.128 ЦПК України відповідачка є таким, що отримала копію ухвали 20 листопада 2025 року, відзиву на позовну заяву не подано. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги необхідно задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15 червня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9816034, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 6400,00 грн на платіжну картку зі сплатою процентів в розмірі 1,45% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 89736 15.06.2024 17:47:13 (а.с.13 зворот). Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши 15 червня 2024 року договір кредитної лінії, [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором (п. 4.3.1. Договору). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Право вимоги за договором кредитної лінії № 00-9816034 неодноразово відступалося. Зокрема, на підставі договору факторингу № 17122024 від 17 грудня 2024 ТОВ «Макс Кредит» відступило за плату належні йому права грошової вимоги для ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», визначені у відповідних реєстрах права вимоги. Наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в момент підписання ними відповідного реєстру прав вимоги (п. 2.2. Договору факторингу). Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 17122024 ТОВ «Макс Кредит» відступило для ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 15340,80 грн (а.с.39), з яких 7360,00 грн заборгованість по основному боргу, та 7980,80 грн заборгованість по відсотках. На підставі договору факторингу № 02/06/25-Е від 02 червня 2025 року, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та реєстру боржників від 02 червня 2025 року до договору факторингу №02/06/25-Е позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 15340,80 грн (а.с.49). Із запропонованого позивачем детального розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії № 00-9816034 від 15 червня 2024 року вбачається, що заборгованість розрахована за проміжок часу з 15 червня 2024 року до 17 грудня 2024 року і складає 15340,80 грн, з яких 7360,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 7980,80 грн за відсотками. З цього розрахунку та договору кредитної лінії № 00-9816034 від 15 червня 2024 року вбачається, що заборгованість за процентами розрахована за процентною ставкою 1,45 % в день від суми кредиту Доказів погашення указаної заборгованості ні позивачу ні будь якому попередньому кредитору відповідачем не надано, а тому позов потрібно задовольнити в межах заявлених вимог, в сумі 15340,80 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, відтак з відповідача на користь позивача 2422,40 грн понесених ним і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору (а.с.42). Розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, суд враховує правила ч. 4 ст. 137 ЦПК України, згідно яких розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Такі послуги адвоката, як складання позовної заяви (5000,00 грн) вивчення матеріалів справи (1000,00 грн), підготовка адвокатського запиту та подача клопотання (1000,00 грн), що в сумі складає 7000,00 грн є очевидно завищеними та підлягають зменшенню, адже виконані адвокатом роботи не потребували багато часу та були не складними. Виходячи з критеріїв обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також принципу розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повинен становити 1000,00 грн. На підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054, 1079 ЦК України,\~

Outcome: approved