Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

До Приморського районного суду м.Одеси суду 28.08.2025 року через систему Електронний суд надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач з 29.06.2022 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області пенсійна справа №155250017128, з 29.06.2022 року по 30.06.2025 року отримував пенсію по інвалідності за Законом України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно виписки з акту огляду МСЕК від 29.06.2022 року до довідки серії 12 ААВ №530422 та заяви на призначення пенсії від 04.07.2022 року №4622. Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 15.07.2025 року №0400-011101-9/134685 ГУ ПФУ в Одеській області направлено за належністю Акт та витяг з рішення експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» відносно [PERSON] , згідно якого [PERSON] скасовано інвалідність з 29.06.2022 року. На підставі Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, [PERSON] з 30.06.2025 року виплату пенсії, припинено, у зв`язку з чим по пенсійній справі №155250017128 у нього виникла переплата пенсії за період 29.06.2022 року по 30.06.2025 року у сумі 79 436,48 грн. та прийнято рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік від 18.07.2025 року №2600. ГУ ПФУ в Одеській області направлено лист від 18.07.2025 року №1500-0404-8/125585, яким повідомлено [PERSON] про виникнення переплати пенсії та способ її погашення, однак кошти на рахунок ПФУ [PERSON] не повернуто. Вважають, що кошти в розмірі 79 436,48 грн. підлягають поверненню відповідачем на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України, як такі, що набуті без достатньої правової підстави. Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1720157 від 01.09.2025 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 08.07.2011 року за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 01.09.2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. Недоліки позову були усунуті 08.09.2025 року. Заяву про усунення недоліків суддя отримала 09.09.2025 року. Ухвалою суду від 12.09.2025 року провадження по даній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено дату судового засідання на 20.10.2025 року. Розгляд справи призначений на 20.10.2025 року було відкладено на 02.12.2025 року. Про розгляд справи 02.12.2025 року сторони були сповіщені належним чином. суду не надавала. Відповідач [PERSON] відзив та заяв по суті справи суду не надавав. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст.275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Враховуючи повторне належне повідомлення учасників справи та вимоги ст.ст.178, 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення. Відповідно до ст.268 ЦПК України, та у зв`язку з постійними, триваючими екстреними відключеннями електропостачання в Приморському районному суді м.Одеси, періодичним включенням світла, датою складання повного тексту рішення є 19.12.2025 року. Дослідивши матеріали справи та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 29.06.2022 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області пенсійна справа №155250017128. З 29.06.2022 року по 30.06.2025 року отримував пенсію по інвалідності за Законом України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується випискою з Акту огляду МСЕК від 29.06.2022 року до довідки серії 12 ААВ №530422 та заявою на призначення пенсії від 04.07.2022 року №4622 (а.с.9-10, 12). Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.07.2025 року №0400-011101-9/134685 до Головного управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області направлено за належністю Акт та Витяг з рішення експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи від 03.04.2025 року, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України, відносно [PERSON] (а.с.11, 15, 19-22) Згідно Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 30.04.2025 року №ЦО-13007, [PERSON] скасовано інвалідність з 29.06.2022 року (а.с.11). На підставі Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, [PERSON] з 30.06.2025 року виплату пенсії припинено, у зв`язку з чим по пенсійній справі №155250017128 у [PERSON] виникла переплата пенсії за період 29.06.2022 року по 30.06.2025 року у сумі 79 436,48 грн., через що прийнято рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік від 18.07.2025 року №2600 (а.с.26, 27-28, 19-22, 23-24). Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на адресу [PERSON] надіслано лист від 18.07.2025 року №1500-0404-8/125585, яким повідомлено останнього про виникнення переплати пенсії у розмірі 79 436,48 грн. та способи її погашення (а.с.16, 25). За змістом частини першої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним, а отже можливості для прийняття рішення про стягнення сум переплати у випадку неправильного обчислення розміру пенсії працівником пенсійного органу чи у зв`язку з автоматизованою помилкою, законодавством не передбачено. При цьому, обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у частині 1 вищевказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Відповідно до постанови Верховного Суду від 16.06.2020 року в справі №756/6984/16-а обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера, однак вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера - в такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, судам слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав. Водночас, положеннями п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Виходячи із аналізу ст.1215 ЦК України, обов`язок довести наявність рахункової помилки або недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у частині 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. За змістом ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку Управління ПФУ, чи надання відповідачем завідомо неправдивих даних або підроблених документів, які стали підставою для переплати пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні пенсії, позивачем надано не було. Отже, позивачем не доведено факт зловживань з боку відповідача, його винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії. Позивач не надав доказів щодо факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, які є пенсійною виплатою, призначеною управлінням Пенсійного фонду України. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не встановлено факту наявності рахункової помилки. Рахункова помилка - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. Матеріалами справи встановлено, що нарахування пенсії проведено позивачем добровільно, за відсутності рахункової помилки, та за відсутності недобросовісності з боку набувача, у зв`язку із чим до даних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені кошти поверненню не підлягають. Отже, без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідача, та наявності рахункової помилки при виплаті пенсії, відсутні підстави для стягнення з відповідача надмірно виплаченої суми пенсії. Враховуючи, що позивачем не доведено належними доказами зловживань з боку відповідача [PERSON] чи подання ним недостовірних даних, не встановлено ні факту недобросовісного отримання ним зазначених коштів, ні наявності рахункової помилки, у зв`язку з чим підстави для стягнення надмірно виплаченої пенсії відсутні, а отже у задоволенні позову слід відмовити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed