Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з [PERSON] уклали юридичний шлюб 12 травня 2025 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області, актовий запис №15. Від даного шлюбу дітей немає. Зазначає, що на даний час подружні відносини припинені. Відповідач залишив її у вересні 2025 року та виїхав до Польщі, де працює і не має наміру повертатись в Україну найближчим часом. Розірвання шлюбу повністю відповідає її інтересам та не суперечить інтересам відповідача, а тому просить розірвати шлюб. Судові витрати просить залишити за нею. Ухвалою суду від 07 листопада 2025 року відкрито провадження у справі. Позивачка звернулася із заявою про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач не з`явився, відзив не надіслав, про відкладення справи не клопотав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджено даними Укрпошти Трекінг R067034620935. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. За нормами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Установлено та стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12 травня 2025 року, що між [PERSON] та [PERSON] 12 травня 2025 року укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області, актовий запис №15. Від даного шлюбу, у сторін по справі, спільних дітей немає. Із заяви позивачки слідує, що їх шлюбні відносини на даний час фактично припинені, на примирення не згодна, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позов не скористався, заперечень не надав, а тому у суду немає підстав сумніватися у доводах викладених позивачкою, як підставах для розірвання шлюбу, а отже відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За приписами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При цьому, суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Таким чином, позов є обґрунтованими внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved