Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2025 року частково задоволено позовну заяву [PERSON] до\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів\~на повнолітню\~дитину,\~яка продовжує\~навчання та ухвалено: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 (п?ять тисяч) гривень, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2025 року та до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років; стягнути з [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 692 (шістсот дев`яносто дві) грн. 08 коп. 05 листопада 2025 року представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення відповідно до якої просив стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у справі на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 4742, 62 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у відсутності сторони позивача. Заяву підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно з вимогами ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 259 ЦПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, зокрема, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 4742, 62 грн. У підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача долучає до матеріалів справи наступні докази: копію договору про надання послуг професійної правової допомоги №1-07/08/25 від 07 серпня 2025 року; копію рахунка №1-07/08/25 від 07 серпня 2025 року; копію платіжної інструкції №2С0В-НК9С-360В-К38Х від 07 серпня 2025 року. Суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4742,\~62\~грн. є обґрунтованими, а відтак підлягають стягненню з відповідача на корить позивача.

Outcome: approved