Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та просить суд встановити факт постійного проживання його, [PERSON] з 10 липня 1997 року і до теперішнього часу у квартирі за адресою: [ADDRESS] , а також факт реєстрації його місця проживання з 07.10.2004 за адресою: [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що заявник багато років проживав у квартирі за вказаною адресою. 08.09.2025 заявник звернувся до Чутівської селищної ради з наміром приватизувати зазначену квартиру. У відповіді № 02.1-14/1917 від 01.10.2025 на звернення заявника Чутівська селищна рада надала перелік документів, серед яких під пунктом 5 зазначена довідка про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), житловому приміщенні в гуртожитку, кімнаті в комунальній квартирі. Разом з тим, згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 02.12.2025 адресою реєстрації заявника значиться: [ADDRESS] з 07.10.2004. Зазначене не відповідає дійсності, внаслідок чого заявник звернувся з даною заявою до суду. Ухвалою судді від 05.11.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в судовому засіданні в порядку окремого провадження на 02.12.2025 о 08:30 год. Заінтересовані особи Чутівська селищна рада Полтавського району Полтавської області та Виконавчий комітет Чутівської селищної ради своїх представників у судове засідання не направили, про місце, дату і час судового засідання заінтересовані особи повідомлені належним чином. Враховуючи викладене, з`ясувавши думку заявника і його представника, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заінтересованих осіб. Заслухавши заявника, його представника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 16.07.2025 року [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу (серія [NUMBER] ) від 27.07.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно зі Свідоцтвом про шлюб (серія [NUMBER] ) від 29.08.2025 року [PERSON] 26.01.2009 уклала шлюб із [PERSON] , та після укладання шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Рішенням Виконавчого комітету Чутівської селищної ради № 8 від 13 червня 1997 року «Про виділ квартири та видачу ордера» на підставі протоколу спільного заселення адміністрації та профкому ВАТ «Сільгосптехніка» від 09.06.1997 року сім`ї [PERSON] виділено квартиру [ADDRESS] із видачею ордера на заселення. Відповідно до корінця ордера, виданого на підставі рішення Виконкому Чутівської селищної ради № 8 від 13 червня 1997 року, [PERSON] на сім`ю з 3-х чоловік було виділено 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] . На зворотному боці корінця зазначено наступних членів сім`ї: дружина [PERSON] , син [PERSON] . Відповідно до записів у Домовій книзі Чутівського ВАТ «Сільгосптехніка» проведено реєстрацію: [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 10 липня 1997 року; [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 04.07.1997 року; [PERSON] (по досягненню повноліття) за адресою: [ADDRESS] з 07.10.2004 року. Згідно з довідкою № 01-02/401 від 13.10.2025 року Опорного закладу «Чутівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області», якою зазначено: « [PERSON] , [INFO] , навчався в Чутівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів з 1997 року по 2003 рік. Згідно із записами у Алфавітній книзі запису учнів Чутівської середньої школи (розпочата 01.09.1992 р. закінчена 05.12.1997 р.) та записами у класному журналі 9-В класу за 2002-2003 навчальний рік у відділі «Загальні відомості про учнів» [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 157 від 14.10.2025 року Чутівського професійно-технічного училища № 55, [PERSON] , [INFO] , навчався в Чутівському професійно-технічному училищі №55 з 2003 року по 2006 рік. Згідно із записами Поіменної книги обліку особового складу учнів (П-УЗД) № 1 (розпочата 27 серпня 2003 року закінчена 12 вересня 2008 року) [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] . Також, з наявної у матеріалах справи поквартирної картки вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: власник [PERSON] , [INFO] з 04.07.1997, дружина власника [PERSON] , [INFO] з 04.07.1997 та їх син [PERSON] , [INFO] з 07.10.2004. У судовому засіданні також допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , які показали, що знають заявника і знали його батьків із 1997 року - часу їх вселення до будинку по [ADDRESS] ; підтвердили, що заявник проживав за вказаною адресою разом з батьками з 1997 року і проживає там дотепер. Заявник зазначає, що наявна технічна помилка при внесенні даних про реєстрацію місця проживання [PERSON] , виправлення якої неможливо в позасудовому порядку. А відтак, [PERSON] , який проживав з 1997 року зі своїми батьками, має бути зареєстрований разом з батьками. Відповідно його адреса місця реєстрації має збігатися із адресою реєстрації батьків, а тому належним місцем реєстрації [PERSON] є наступна адреса: [ADDRESS] . Звертаючись до суду із даною заявою, заявник вказав, що встановлення фактів його постійного проживання та реєстрації місця проживання за вказаною адресою в судовому порядку потрібно йому для реалізації права на приватизацію житла. Разом з цим, до заяви про встановлення фактів не додано доказів неможливості заявником реалізувати право на приватизацію житла саме з підстави відсутності підтвердження фактів, які просить встановити заявник, а також доказів того, що такі факти неможливо встановити у позасудовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 статті 293\~ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст.\~294\~ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З пунктів 1, 7 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» (зі змінами) вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 318\~ЦПК України встановлені вимоги до змісту заяви, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч. 1 ст. 319 ЦПК України). Таким чином, з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення. Як вбачається із заяви [PERSON] , метою заявленого ним встановлення фактів постійного проживання його з 10 липня 1997 року і до теперішнього часу та факту реєстрації його місця проживання з 07.10.2004 за адресою: [ADDRESS] , - є необхідність здійснення ним реалізації його права на приватизацію житла. Разом з цим, матеріали справи не містять доказів неможливості реалізації заявником такого права саме з підстави відсутності документального підтвердження фактів, про встановлення яких просить заявник. На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Суд у даній справі не встановив факт порушення особистих прав заявника, які б підлягали захисту у судовому порядку в обраний ним спосіб, та необхідність, дійсну мету встановлення (підтвердження) судом фактів, про які просив заявник, а також оспорення або ставлення факту під сумнів будь-ким. Верховний Суд України у листі від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертав увагу судів, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте, не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому, закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. В даному випадку, суд дійшов висновку, що заявник звернувся до суду з метою закріплення фактів, які ніким не оспорюються та не ставляться під сумнів. Принаймні, доказів протилежного суду не надано. За таких обставин заява не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6\~ст.\~259\~ЦПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкладено на строк до 10 днів.

Outcome: dismissed