Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

До Доманівського районного суду Миколаївської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] , поданої від імені представником [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Доманівська державна нотаріальна контора Миколаївської області, Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення батьківства а саме: -встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у селищі Невельське Покровського району Донецької області є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; -внести зміни до актового запису № 1216 та № 1217, який складено Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначивши у графі батько [PERSON] , [INFO] . Вимоги заяви [PERSON] обґрунтовані тим, що позивачка протягом проживала разом із [PERSON] . У листопаді 2022 року позивачка завагітніла від [PERSON] , проте невдовзі він пішов служити до лав ЗСУ (ВЧ [NUMBER] 10 батальйон). В позивачки [INFO] народилися двійнята [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька у зазначені актові записи внесені зі слів матері дітей, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. За життя [PERSON] визнав своїх спільних з позивачкою дітей, проте оформити батьківство у встановленому законом порядку не встиг, оскільки був далеко від м. Києва на службу у лавах ЗСУ. [PERSON] загинув [INFO] , відповідно до лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] помер внаслідок військових дій. Відповідно до акту передачі тіл (останків) загиблих, зазначено такі обставини загибелі: «Штурмові дії. 18.07.2023, уламкове ураження в шию». Позивачкою було подано заяви про прийняття малолітніми [PERSON] та [PERSON] спадщини за законом та заповітом після смерті свого батька [PERSON] . У зв`язку з цим виникла необхідність у встановленні такого юридичного факту, як батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , стосовно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уродженців м. Києва. Ухвалою судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 28.06.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 15 липня 2025 року провадження у справі було зупинено за клопотанням представника позивачки у зв`язку з призначенням судової молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої було доручено Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, провадження по справі зупинено, ухвалу по справі направлено до експертної установи для її проведення. Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 23.10.2025 року поновлено провадження у справі. У судовому засіданні в режимі відеоконференції позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просили визнати [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , батьком стосовно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уродженців м. Києва згідно висновку експерта судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи та внести зміни до актового запису про народження дітей, зазначивши батьком дітей [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю, не заперечували проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Представник відповідачів [PERSON] в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи Доманівської\~ державної нотаріальної\~ контори Миколаївської\~ області у судове засідання не з`явилася, надали копію спадкової справи. Представник третьої особи Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без участі їх представника, у задоволенні заявлених вимог покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації, як орган опіки та піклування у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без участі їх представника, у задоволенні заявлених вимог покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ Відповідно до вимог ч.ч.1, 4\~ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі.У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~ За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому судовому засіданні та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ч.3\~ст.200 ЦПК України\~- немає. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачів, дослідивши надані учасниками письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження встановлено, що [INFO] в м. Киїів народився [PERSON] , батьками якого у свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданого Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місіті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зазначено: батько\~ [PERSON] та мати\~ [PERSON] . Згідно копіїя копії свідоцтва про народження встановлено, що [INFO] в м. Киїів народилась [PERSON] , батьками якої у свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданого Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місіті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) , зазначено: батько\~ [PERSON] та мати\~ [PERSON] Відомості про батька [PERSON] внесено зі слів матері, відповідно до ч. 1ст. 135 СК України. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встанорвлено, що [PERSON] народився [INFO] в селищі Доманівка Вознесенського районуМмиколаївської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 липня 2023 року, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в селищі Невельське Покровського району Донецької області, що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 20.07.2023 № витягу 000406615660 . З копії лікарського свідоцтва про смерть №821 від 20.07.2023 року вбачається, що смерть [PERSON] , [INFO] настала [INFO] в зоні військових дій в с. Невельське Покровського району Донецької області. Вибухова травма. Ушкодження внаслідок вйськових дій, спричиненні іншими видами вибухів та уламків, отримав поранення, від яких помер під час бойових дій н.п. Невельське Донецька область. З копії акту передачі тіла (останків) загиблих №3 було передано тіло [PERSON] , [INFO] військова частина [NUMBER] 10 батальон. Відповідно до довідки про причину смерті №821 [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , причина смерті інші уточнені травми із залученням деяких ділянок тіла. Вибухова травма. Оскільки юридично [PERSON] , [INFO] , не є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , бо до смерті не встиг подати відповідну заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, а наразі без рішення суду підтвердження між ними родинних відносин та встановлення факту батьківства [PERSON] , [INFO] відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є неможливим, то на даний час позивачка [PERSON] , як законний представник малолітніх дітей, в їх інтересах має намір оформити спадщину, а тому змушена звернутись з даною заявою до суду, оскільки у випадку задоволення вимог, її діти будуть забезпечені правом на належну спадщину після - свого батька [PERSON] . З дослідженої копії спадкової справи № 115/2023 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті сина [PERSON] звернулися мати [PERSON] та батько [PERSON] [INFO] . Також згідно спадкової справи 19.02.2024 р. [PERSON] звернулася з заявою в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до Доманівської державної нотаріальної контори про прийняття ним спадщини за законом та за заповітом після смерті [PERSON] , посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-цвказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/115-25/8865-БД від 07.10.2025 року біологічна спорідненість по чоловічій лінії [PERSON] , [INFO] (об`єкт №1) та [PERSON] , [INFO] (об`єкт №2) не виключається. Факт батьківства [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] окрім висновку експерта підтверджується в сукупності такими доказами: скріншотами листування позивачки [PERSON] та [PERSON] , спільними фотознімками. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини,передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п. 3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15травня 2006року №3у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2ст.55СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно зі ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змістуст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи. Упостанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені також упостановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц,від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц,від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц. У п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню в рівних частинах сплачений судовий збір в сумі 1\~211, 20 грн. Крім того, відповідно до квитанції від 24.09.2025 року [PERSON] сплатила за проведення судової експертизи в сумі 20\~195,72 грн., тому дана сума підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] в рівних частинах.

Outcome: approved