Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

06 листопада 2025 року на адресу суду надійшла позовна заява про визнання права на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його баба, [PERSON] , про що виконавчим комітетом Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області складено відповідний актовий запис за №17 від 05 грудня 2006 року. [PERSON] на день смерті була зареєстрована по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області №02.11-18/8/73 від 17 березня 2025 року. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. До складу спадкового майна увійшла: земельна частка (пай), із земель селянської спілки «Прогрес», с. Голенищево, Хмельницького (Летичівського) району, Хмельницької області, розміром 2,43 в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0250747 від 10 квітня 1997року. За життя [PERSON] заповіту не залишала. В силу статей 1223, 1265 Цивільного кодексу України, позивач є спадкоємцем майна померлої як спадкоємець п`ятої черги, оскільки є її онуком. Інших спадкоємців, та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після [PERSON] немає, оскільки його батько, [PERSON] (син спадкодавиці) помер [INFO] . За його\~заявою після\~смерті [PERSON] \~державним нотаріусом\~Лубенської державної\~нотаріальної контори\~Східного міжрегіонального\~управління міністерства юстиції Іщенко Г. К. відкрито спадкову справу за №347/2025. З метою оформлення спадкового майна він звернувся до вищевказаного нотаріуса, проте нотаріусом надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1507/02-31 від 29 вересня 2025 року, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) серії ХМ №0250748 втрачений, тому видати свідоцтво про право на спадщину немає правових підстав, тому необхідно звернутись до суду для визнання права власності на спадкове майно. У зв`язку з тим, що нотаріус відмовила в оформленні спадщини, зокрема на земельну частку (пай), він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки не може скористатись своїми правами як спадкоємця щодо володіння, користування та розпорядження цим майном, гарантованих Конституцією України. 07 листопада 2025 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. В судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності у підготовчому судовому засіданні без застосування звукозапису. 08 грудня 2025 року представник позивача [PERSON] подала заяву, у якій просить проводити розгляд справи у їхню відсутність та без звукозапису, позовні вимоги підтримують, просить суд їх задовольнити. 08 грудня 2025 року від представника відповідача Летичівської селищної ради надійшла заява № 4972 про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Справу розглянуто в порядкуст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право звертатися до суду за захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права. Відповідно зі ст.\~3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим, звернутися до суду щодо захисту своїх порушених Кодексом, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У абз. 3 п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року\~роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року\~роз`яснено, що за змістом ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~(на теперішній час це ч. 4\~ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Згідно листа сектору №2 відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21 травня 2025 року №1133/281-25, [PERSON] (у списку зазначено «Мілета») [PERSON] рахувалась у списку громадян членів селянської спілки «Прогрес» с. Голенищево, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №09 виданого 05 вересня 1995 року. На підставі розпорядження Летичівської райдержадміністрації №89 від 01.04.1997 року [PERSON] був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0250747, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів 10 квітня 1997 року за №719. У книзі реєстрації сертифікатів наявна відмітка про видачу сертифіката на право на земельну частку (пай). Розмір земельної частки (паю) згідно сертифікату 2,43 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до Книг реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів, станом на 01.01.2013 року, державні акти на право приватної власності на землю та на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0250748 не зареєстровані та не видавались. Зі змісту заяв відповідачів вбачається, що позовні вимоги повністю визнають. Інших спадкоємців немає. Згідно копії спадкової справи № 347/2025 до майна померлої [INFO] [PERSON] , єдиним спадкоємцем є [PERSON] . Судом не встановлено, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про прийняття визнання позову і задоволення вимог, та визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), розміром 2,43 в умовних кадастрових гектарах із земель колишньої селянської спілки «Прогрес» с. Голенищево Хмельницького району Хмельницької області, як на спадкове майно, після баби, [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. У зв`язку з тим, шо спір виник не з протиправних дій відповідача та тим, шо у позовній заяві позивач зазначив, що судові витрати стягувати з відповідача не бажає та враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved