Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

В жовтні 2025 року позивач [PERSON] через представника адвоката Новікова Ю. А. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів запобітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. В обгрунтування позову вказує, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , протягом останніх шести років дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні і вихованні. Батько дитини проживає окремо. З 2024 року відповідач перестав допомагати утримувати спільну малолітню дитину, а також не бере участі у її вихованні. Батько ухилився від покладеного на нього обов`язку матеріально утримувати дитину, а саме на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивача. Добровільно виділити кошти на утримання дитини, відповідач відмовляється, інтересами дитини не цікавиться. Відповідач інших осіб на утриманні не має, за станом здоров`я і віку є працездатною особою, а тому має можливість утримувати сина. У зв`язку з чим, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, про стягнення аліментів. 30.10.2025 в справі відкрито спрощене позовного провадження з викликом сторін, з призначенням до розгляду. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджено даними АТ "Укрпошта", рекомендовани лист R067034531878 отримав 12.11.2025. Причини неявки не повідомив. Заяв та/або клопотань до суду не надходило. Відзив до суду не подав. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Із матеріалів справи встановлено, що [PERSON] (відповідач) є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що 10 квітня 2012 року складено відповідний актовий запис № 07, місце державної реєстрації Виконавчий комітет Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане повторно 22.08.2012 року, який проживає разом з [PERSON] (позивачем), що являється матірю. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька дитини. Виконання передбачених СК України обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини повязане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Згідно статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік", прожитковий мінімум для дитини віком від шести до вісімнадцяти років з 01 січня 2025 року складає 3196,00 гривень. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно постанови Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16-ц, за своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти. Відповідно до частини 5 статті 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до статті 182 СК України, враховує також стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач [PERSON] , як зазначає позивач [PERSON] , в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, з 2024 року ухилився від покладеного на нього обов`язку матеріально утримувати дитину, хоча зобовязаний приймати участь в її матеріальному забезпеченні та вихованні. Стан здоровя і матеріальне становище відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Інших осіб на утриманні відповідач не має. Ураховуючи вищевикладене, виходячи із засад справедливості та захисту прав та інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки стягнення аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в заявленому позивачем розмірі. Відповідно до частини 1, 2 статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. На підставі частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач, при подачі позову до суду, звільнена від сплати судового збору, тому, у порядку ст. 141 ЦПК України, суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved