Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

07 листопада 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, в якій заявник просить: винести рішення про усиновлення нею малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] і записати її матір`ю дитини, змінити прізвище дитини на « [PERSON] », по батькові на « [PERSON] ». Новобузькому відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису №157 від 02.12.2022 про народження [PERSON] , [INFO] .. В обґрунтування вимог заявник зазначила, що з 18.09.2025 вона перебуває на обліку кандидатів в усиновлювачів в службі у справах дітей Миколаївської міської ради, пройшла курс підготовки для кандидатів в усиновлючачі. 29.10.2024 вона познайомилась з дитиною [PERSON] , [INFO] , а згодом хлопчика передали їй на тимчасове утримання. Зі станом здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення вона ознайомлена та бажає усиновити дитину та має змогу забезпечити йому необхідні умови утримання, розвитку та виховання. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву, надала пояснення аналогічні змісту заяви. Уточнила вимоги, просила виключити відомості про батька дитини та зазначити ці відомості з її слів на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, а саме батьком дитини зазначити [PERSON] , громадянина України. Представник органу опіки та піклування - Пінюгіна С.В. вважає, що усиновлення [PERSON] дитини є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що заявник [PERSON] не перебуває у шлюбі, дітей не має, за станом здоров`я протипоказань до усиновлення не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на території України станом на 30.09.2025 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] (висновок про стан здоров`я особи від 18.09.2025, наданий «Сімейною клінікою Оспипенко», витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», довідка про грошове забезпечення та інші доходи від 10 жовтня 2025 р. № 5515/2, видана командиром військової частини [NUMBER] . Заявник [PERSON] забезпечена житлом, а саме займає кімнату у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] на підставі спеціального ордеру на житлову площу в гуртожитку Міністерства оборони України № 4 серія КЕВ від 15 травня 2025 року та договору №7 найму житлового приміщення у гуртожитку Міністерства оборони України. За вказаною адресою [PERSON] зареєстрована і проживає, умови проживання добрі, відповідають санітарним нормам. Для виховання та утримання дитини створені належні умови. Разом з нею проживає підопічний [PERSON] , [INFO] (акт обстеження умов проживання від 17.10.2025, витяг з реєстру територіальної громади від 03.10.2025). [PERSON] пройшла курс підготовки кандидатів в опікуни, у період з 18 березня 2024 року по 09 квітня 2024 року та рекомендована до включення до єдиного банку даних потенційних опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів (Довідка № 12/24-д від 22.04.2024 Миколаївського обласного центру соціальних служб Миколаївської обласної військової адміністрації). Службою у справах дітей Миколаївської міської ради 21.10.2025 наданий висновок про можливість [PERSON] бути усиновлювачем. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27 листопада 2024 року № 346 встановлено опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] а призначено його опікуном [PERSON] . Батьки дитини, [PERSON] та [PERSON] , позбавлені батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2024 року у справі №481/870/24, яке набрало законної сили 12.10.2024). Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 18.09.2024, складений «Сімейна клініка Осипенко», [PERSON] здоровий. З правовими наслідками усиновлення та станом здоров`я дитини заявник ознайомлена. Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради наданий висновок від 22.10.2025 про доцільність усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] [PERSON] та про відповідність усиновлення найвищим інтересам дитини. Згідно з ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей від 24.04.1967 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (стаття 6 СК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Статтею 217 СК України встановлено, що усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Статтею 219 СК визначені випадки, коли усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, зокрема, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Відповідно до ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя. Відповідно до ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) мають психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин, наявність яких встановлено на підставах, передбачених Законом України "Про психіатричну допомогу" та іншими законами України, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) мають захворювання, розлади або стани, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, які встановлені за результатами медичного огляду, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти основ національної безпеки України, кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, а також за злочини, передбачені статтями 164, 166, 167, 169, 181, 187 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем; 14) вчинили домашнє насильство, насильство за ознакою статі та до них було застосовано адміністративне стягнення за його вчинення; 15) є громадянами держави-агресора та/або держави, щодо якої Україною застосовано секторальні санкції; 16) перебувають у шлюбі з громадянином держави-агресора та/або держави, щодо якої Україною застосовано секторальні санкції. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Відповідно до ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 224 СК України передбачено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Враховуючи вищевказані законодавчі приписи, на підставі досліджених та перелічених вище доказів судом встановлено відсутність перешкод для усиновлення дитини заявником. Судом встановлено, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, заявник має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя; вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, відповідність вимогам законодавства та моральним засадам суспільства. Отже, виходячи з інтересів малолітньої дитини, суд вважає, що заява [PERSON] про усиновлення підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст. 229-231 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини; передбачено право змінити відомості про місце народження та дату народження дитини; якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. За заявою усиновлювачів може бути змінено ім`я дитини. Для такої зміни потрібна згода дитини. Така згода не вимагається, якщо дитина живе в сім`ї усиновлювачів і звикла до нового імені. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 255 ЦПК України та статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день місяць і рік народження а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. Таким чином, суд вважає можливим також задовольнити вимогу заявника про зміну прізвища та по батькові усиновленої дитини, а також запису відомостей про неї як матір усиновленої дитини з внесенням відповідних змін до актового запису про народження дитини. Відповідно до ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, скасовується. Відповідно до ст. 225 СК України, усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Outcome: approved