Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивач ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, яка утворилась за адресою: [ADDRESS] в сумі 18003,01 грн. та судового збору в сумі 3 028 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідачами в період з березня 2021 року по квітень 2025 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 18003 грн. 01 коп., вартість якого залишилась не оплаченою споживачами. Об`єкт газифікації, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить відповідачам на праві спільної часткової власності відповідно до Свідоцтва про право власності від 21.12.2006 року. Позивач вказує, що компанія, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб та на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 р. «Про видачу ліцензій з постачання природного газу» та ст. cт. 6, 7, 9\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам»\~визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей\~633,\~634,\~641,\~642 Цивільного кодексу України, та укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Споживачами не була надана заява приєднання до умов договору природного газу побутовим споживачам. Разом з тим, відповідачі являються споживачами постачальника «останньої надії» та були включені до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та споживали газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів постачальника «останньої надії», яку зазначено у витязі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку позивача. Постачальник «останньої надії»- компанія зобов`язана протягом 60 днів постачати газ споживачу, якщо він залишився без постачальника. За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22 липня 2020 № 917-р постачальником «останньої надії» визначено ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Відповідачі приєдналися до договору про постачання природного газу постачальником «останньої надії», шляхом акцептування договору із позивачем через факт споживання газу. Позивач вказує, що відсутність укладеного між постачальником та споживачем письмового договору на постачання природного газу не є підставою для відмови судом у задоволенні позовних вимог. Оскільки відповідачі не в повному обсязі сплачували нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання нею своїх зобов`язань, що порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк. За таких обставин, позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових прав. Ухвалою суду від 07 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача Федотов В. надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі (а.с.48). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення судових повісток рекомендованим, однак останні повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» ( а.с.32-35,46-47), що є належним повідомленням згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Відповідач [PERSON] повідомлена про судове засідання 09.12.2025 р., що підтверджується підписом останньої на розписці про вручення судової повістки (а.с.43) Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.07.2023 вбачається, що 13.11.2015 зареєстровано юридичну особу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», код ЄДРПОУ 40121452, вид економічної діяльності торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний) (а.с. 6-7). З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 426617872 від 13.05.2025 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , частка власності по 1/2 (а.с.12). Відповідно до відповіді Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а. с.18). Відповідачі приєдналися до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» шляхом безпосереднього споживання природного газу. ТОВ «ГК «Нафтогаз України» проведено розрахунок фінансового стану за особовим рахунком № [NUMBER] , який належить споживачу [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , який свідчить, що за період з березня 2021 по квітень 2025 року включно наявна заборгованість за споживання газу в розмірі 18003,01 грн. (а. с. 11). Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, та ст.ст. 6, 7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Позивач зобов`язаний постачати природний газ Споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а Споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Споживачі користувалися природним газом,таким чином приєдналися до умов Договору шляхом фактичного користування природним газом. Отже, Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт Споживача на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії». Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Виходячи з вищевикладеного, відсутність укладеного між Постачальником та Споживачем письмового договору на постачання природного газу не є підставою для відмови судом у задоволенні позовних вимог. Позивачем в період з березня 2021 р. по квітень 2025 р. (включно) було поставлено Відповідачу природний газ на загальну суму 18003,01 грн., вартість якого не сплачено Відповідачами, про що свідчить виписка з особового рахунку\~фінансового стану. Оскільки Відповідачі не в повному обсязі сплачували нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання Відповідачами своїх зобов`язань, а тому порушує право Позивача на одержання плати за поставлений природний газу встановлений за Договором строк. Відповідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» у разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу анульовано або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника "останньої надії", постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника "останньої надії", та на умовах типового договору постачання постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (AТ «Полтавагаз») згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКІІ від 30.09.2015р. № 2494. Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕК1І № 2493 від 30.09.2015 року «2. У точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).» Крім того, відповідно пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ «1. Визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.» Відповідно до п. 5 Розділу 1 Правил постачання природного газу, «об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування.» Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого Відповідачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора газотранспортної системи (ТОВ Оператор ГТС України) - Iplatforma, та в подальшому імпортується Постачальником у білінгову систему «Газоліна» та використовується останнім для розрахунку вартості спожитого природного газу. Витяг з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку Відповідача додається до позовної заяви. Отже, Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу. Відповідно п. 4.3. Договору «Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць». Пункт 4.5. Договору визначає, що розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. Дату виникнення зобов`язання Відповідача по оплаті за спожитий природний газ визначає п. 4.6. Типового договору, згідно якого при розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Типовим договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка. Відповідно п. 4.10. Договору у разі виникнення у Споживача заборгованості за послуги з газопостачання за цим Договором Споживач може звернутися до Постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою Постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність Споживача. Графік погашення заборгованості оформлюється окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором. Оскільки відповідачі не в повному обсязі сплачували нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений Договором строк. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог частини 1 статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно вимог статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Суд встановив, що між ТОВ «Газова Компанія «Нафтогаз України» та [PERSON] , [PERSON] існують цивільні правовідносини. Позивачем у період з березня 2021 р. по січень 2025 р., як постачальником було поставлено відповідачу природний газ, а відповідачі отримували його та використовували для власних потреб, вартість якого залишилась не сплачена відповідачами, а тому відсутність укладеного між сторонами письмового договору до 30.11.2021 на постачання природного газу не є підставою для відмови судом у задоволенні позовних вимог. Оскільки відповідачами не надано до суду доказів того, що вони являлися споживачами іншого постачальника, не спростовано, що вони не підписувала заяву приєднання до умов договору постачання природного газу ТОВ «Газова Компанія «Нафтогаз України» від 30.11.2021 р., у зв`язку з невиконанням відповідачами умов договору, за якою позивач виконав всі умови повністю і своєчасно, а відповідачі своєчасно не оплатили надані їм послуги, порушено майнові права позивача, тому позов є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, з відповідачів у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню судовий збір в сумі 3\~028 грн.

Outcome: approved