Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг. В обґрунтування вимог позивач вказує, що [PERSON] є споживачем природного газу по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належний відповідачу на праві власності.\~Відповідач приєднався до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (ТОВ «ГК «Нафтогаз України»). Позивач постачав природний газ, а відповідач отримував його та використовував для власних потреб. У період із жовтня 2021 року по липень 2025 року включно відповідачем було спожито природний газ на загальну суму 57637 грн. 76 коп., вартість якого залишилась не оплаченою відповідачем. Оскільки відповідач не сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, тим самим не виконував свої зобов`язання та порушив права ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», тому позивач просив стягнути із [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 57637 грн.76 коп. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 27 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій постачання природного газу …» на території України. [PERSON] є власником газифікованого житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою про нерухомість (а.с.19). ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , ЕІС код споживача 56ХМ25S795859819. Згідно даних фінансового стану по особовому рахунку [NUMBER] споживача [PERSON] слідує, що з жовтня 2021 року по липень 2025 року включно спожито природного газу на загальну суму 57637 грн.76 коп., вартість якого не сплачена споживачем (а.с.11). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, ст. ст.6,7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»позивач зобов`язаний постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі - здійснювати оплату за отриманий природний газ згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ст.4, п. 32 ч. 1 ст.\~1 Закону України «Про ринок природного газу»). Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, затвердженого Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку (п.п.2, 4 ч. 1ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу»). Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним. Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу (п. 2 ч. 1ст. 15 ЗУ «Про ринок природного газу»). За змістом ст. ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1ст.\~625\~ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.629 ЦК України). Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» побутовим споживачам є договором приєднання, що укладається із урахуванням ст. ст.205, 633, 634, 641, 642\~ЦК України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» постачало природний газ, а відповідач отримував його та використовував для власних потреб. Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач не сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, а отже не виконував своїх зобов`язань. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). \~ \~ \~ \~Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.ст.12,81 ЦПК України). Правильність наданого ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» розрахунку заборгованості підтверджується умовами договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи, що споживач [PERSON] не виконує зобов`язання, не сплачує нараховані суми за спожитий природний газ, чим порушує права ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», а тому наявні підстави для стягнення заборгованості. Розподіл судових\~витрат\~між\~сторонами Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 2422 грн. судового збору (а.с. 1). Вимоги позивача задоволені повністю, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного ,

Outcome: approved