Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

16.10.2025 [PERSON] подала до суду вказану позовну заяву. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Позов обґрунтовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 24.09.2011 у виконавчому комітеті Олешницької сільської ради Виноградівського району, актовий запис №32. У шлюбі народили двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння, неможливість спільного проживання через постійні сімейні суперечки. Проживають окремо. Питання про участь батька в матеріальному утриманні дітей не врегульовано. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має. Представник позивачки подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач не з`явився. Судова повістка, копія ухвали та копія позовної заяви із додатками не вручені відповідачу через відсутність адресата за вказаною адресою адреса реєстрації місця проживання відповідача, [ADDRESS] . Причин неявки не повідомлено. Заяв не надходило. Відзив не подано. На підставі ст.ст.280-282 ЦПК України проведено заочний розгляд справи. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд вирішив наступне. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 24.09.2011 у виконавчому комітеті Олешницької сільської ради Виноградівського району, актовий запис №32. У шлюбі народили двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зі слів позивачки, подружжя припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння, неможливість спільного проживання через постійні сімейні суперечки. Проживають окремо. Діти проживають разом із матір`ю. Питання про участь батька в матеріальному утриманні дітей не врегульовано. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має. Суд пересвідчився, що рішення позивачки розірвати шлюб є остаточним. Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. З огляду на наведені вище обставини та відповідні їм норми сімейного права, шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Тому, позовні вимоги у частині стягнення аліментів слід задовольнити, оскільки після розірвання шлюбу майнові правовідносини між колишнім подружжям змінюються, слід захистити законні інтереси дітей. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3--1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не має об`єктивної інформації про працевлаштування відповідача, про характер та розмір його активних доходів, наявність пасивних доходів, інформації про його стан здоров`я та наявність інших утриманців. Відповідач є молодим за віком. Зі слів позивачки, відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має. При цьому, суд не сумнівається, що відповідач усвідомлює свій обов`язок та розуміє розмір витрат на матеріальне утримання дітей шкільного віку, витрат на піклування про їх здоров`я, фізичний та інтелектуальний розвиток. Разом із цим, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не має підтвердженої інформації про достатність заробітку (доходу) платника аліментів. Проте, обмеження розміру аліментів у цій правовій нормі аж ніяк не відповідає ані реальним потребам дитини, ані сучасному рівню життя, ані принципу справедливості. Прожитковий мінімум в Україні величина, яка давно не відповідає реальним витратам на життя людини. Це обставина, яка не викликає сумнівів. Тому, позов в частині розміру аліментів слід задовольнити При визначенні розміру аліментів суд в першу чергу врахував права та інтереси дітей:\~ аліменти є власністю дитини, а батьки основним, якщо не єдиним, джерелом матеріального існування. При визначенні розміру аліментів суд врахував ту обставину, що позивачка зайнята щоденним забезпеченням життя, виховання, навчання, побуту двох дітей, піклуванням про їх зростання, здоров`я та розвиток, її можливість своєю активною працею отримувати дохід є обмежена у зв`язку із цим та порівняно із відповідачем, який зі слів позивачки не має інших утриманців. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При поданні позовної заяви позивачка сплатила судовий збір за звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу у розмірі 1211,00 грн. Позивачку звільнено від сплати судового збору за звернення до суду із вимогами про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»). Тому, у зв`язку із задоволенням вимог позову про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн за звернення до суду із майновим позовом про стягнення аліментів, а\~ також на користь позивачки 1211,00 грн у відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved