Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернулась до суду з заявою в якій просила встановити факт перебування [PERSON] , [INFO] , на утриманні військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у н.п. Новий Комар Великоновосілківської СТГр Волноваського району Донецької області. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що [PERSON] , [INFO] є донькою заявниці. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] в графі батько зазначений: [PERSON] , мати: [PERSON] . Разом з тим, відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу. 18 серпня 2017 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] . Від вказаного шлюбу у них народилася донька, [PERSON] , [INFO] .. Особи проживали разом однією сім`єю у складі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Після укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] проживала однією сім`єю разом з ними. Всі батьківські обов`язки по вихованню та утриманню доньки взяв на себе [PERSON] , який здійснював утримання родини у оскільки [PERSON] отримувала мінімальну заробітну плату, на яку неможливо належно утримувати родину. [PERSON] , проходив службу в органах внутрішніх справ України, та в Національній поліції України. Під час проходження служби отримував відповідну заробітну плату, за рахунок якої сім`я фактично утримувалася. 26 липня 2024 року [PERSON] , [INFO] , був призваний на військову службу за призивом під час мобілізації до лав ЗСУ. [INFO] [PERSON] , [INFO] , загинув під час ведення бойових дій та виконання бойового (спеціального) завдання на лінії зіткнення з противником в н.п. Новий Комар Великоновосілківської СТГр Волноваського району Донецької області. Після звернення [PERSON] з заявою на оформлення одноразової грошової допомоги в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] до [INFO] , нею було отримано Лист №1/305 від 13.01.2025 року згідно якого заявниці було зазначено про необхідність звернутися до суду для встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні загиблим військовослужбовцем [PERSON] . З урахуванням викладеного [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні [PERSON] , загиблим чоловіком [PERSON] для подальшого звернення до [INFO] для отримання одноразової грошової допомоги, а також до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для призначення пенсії в разі втрати годувальника.. 10 лютого 2025 року від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України через систему Електронний суд надійшли пояснення у спарві, в якій просить відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі. Пояснення мотивує тим, що між [PERSON] та Міністерством оборони України наявний спір про право оскільки від встановлення факту, який просить встановити заявниця залежить виникнення її права на отримання грошової допомоги, проти чого Міністерство заперечує, що свідчить про наявність підстав для залишення вимог заяви без розгляду. 17 лютого 2025 року представницею заявниці [PERSON] подані заперечення на письмові пояснення Міністерства оборони України в яких зазначила, що між заявницею, як суб`єктом права на отримання одноразової грошової допомоги, та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки міністерство є суб`єктом виплати, а не суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Встановлення юридичного факту перебування дитини [PERSON] на утриманні військовослужбовця [PERSON] , який помер [INFO] , надасть їй можливість підтвердити свій статус, як суб`єкта права на отримання передбаченої законодавством соціальної виплати, проте, жодних спорів при розгляді даної заяви із суб`єктом владних повноважень у неї не виникає. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.01.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.03.2025 за клопотанням представниці заявниці [PERSON] залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.04.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду, задоволено клопотання про виклик та допит в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.06.2025 зупинено провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №524/5040/25. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.10.2025 поновлено провадження у цивільній справі. Заявник [PERSON] та представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, через систему Електронний суд від представниці надійшла заява в якій просила судовий розгляд здійснювати за їх відсутності. У судовому засіданні від 28.04.2025 представниця позивача відмовилась від допиту свідка [PERSON] в зв`язку з неможливістю її забезпечення в судове засідання через значну віддаленість суду від місця мешкання. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, в поданих до суду поясненнях просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений, заперечень та заяв про відкладення судового розгляду не надходило. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про дату та час судового засідання повідомлений, засобами поштового зв`язку направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представником заінтересованої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради подав на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Від заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] до суду подані письмові пояснення в яких кожен окремо просив розгляд справи проводити у його відсутність, заяву просив задовольнити (а.с. 148, 181). Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.05.2007 [PERSON] народилась [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 2007 року травня місяця 25 числа зроблено актовий запис за №535. Батьками зазначені [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) (а.с. 18). З наданого витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00035539508 від 11.05.2022 вбачається, що при реєстрації актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України(а.с.19). 18 серпня 20117 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №3049 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ) (а.с.20) Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 15.02.2018 року підтверджено факт того, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками зазначені [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати). (а.с.21). Згідно Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 14.01.2025 вбачається, що станом на 02 грудня 2024 року за адресою [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно довідок від ТОВ «ТК Союз» вбачається, що сукупна заробітна плата [PERSON] у 2020 році складала 68301,41 грн., у 2021 році складала 83716,36 грн; у 2022 році складала 92840,00 грн; у 2023 році складала 96402,12 грн, у 2024 році складала 110266,52 грн. Відповідно до наданих бібліографічної довідки на ім`я [PERSON] , службової характеристики, встановлено, що останній проходив службу в органах поліції. Відомостями з Пенсійного фонду України (форма ОК-5, форма ОК-7), підтверджено, що [PERSON] отримував заробітну плату зокрема у 2017 році у загальному розмірі 104537,82 грн; у 2018 році у загальному розмірі 119125,66 грн; у 2019 році у загальному розмірі 154768,24 грн; у 2020 році у загальному розмірі 213348,69 грн; у 2021 році у загальному розмірі 167701,51 грн; у 2022 році у загальному розмірі 659925,41 грн; у 2023 році у загальному розмірі 651070,71 грн; у 2024 році у загальному розмірі 185384,51 грн. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.01.2025, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.127). Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчук від 28.08.2025 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] в Донецькій області, Волноваський район, с. Новий Комар. Рішення набрало законної сили 30 вересня 2025 року. З витягу із наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №261 від 26.07.2024 року встановлено, що молодший лейтенант [PERSON] призваний на військову службу за призовом від час мобілізації.(а.с.25). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в селі Новий Комар, Волноваського району Донецької області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) (а.с.24). Згідно сповіщення сім`ї №127 від 06.12.2024 виданого [INFO] [PERSON] повідомлено про те, що [PERSON] , [INFO] , військовослужбовець військової частини [NUMBER] , загинув [INFO] під час ведення бойових дій та виконання бойового (спеціального) завдання а лінії зіткнення з противником в н.п. Новий Комар Великоновосілківської СТГр Волноваського району Донецької області (а.с.26) Згідно Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] №1574 від 19.12.2024 загибель молодшого лейтенанта [PERSON] , тимчасово виконуючого обов`язки командира роти з психологічної підтримки персоналу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] сталась під час виконання обов`язків військової служби в району бойових дій… Встановлено, що члени сім`ї [PERSON] , [INFO] , мають право на призначення та отримання належних їм одноразових грошових виплат (допомог)(а.с.106). З листа №7 від 06.01.2025 Комунального закладу «Харківський ліцей №24 імені І. Н. Питікова Харківської міської ради» вбачається, що [PERSON] , [INFO] навчалась у КЗ «Харківський ліцей №24 імені І. Н. Питікова Харківської міської ради» з 01.09.2015 по 31.05.2022. За час навчання участь у вихованні та утриманні дитини, батьківських зборах брали мати дитини [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] завжди цікавився навчанням та брав участь у вихованні та утриманні неповнолітньої [PERSON] (а.с.28). Платіжними інструкціями від АТ КБ «Приват Банк» підтверджується перерахування [PERSON] грошових коштів на користь [PERSON] в період з березня 2022 року по грудень 2023 року (а.с. 29-56). В суді першої інстанції в якості свідка була допитана [PERSON] , яка пояснила, що вона є матір`ю загиблого [PERSON] . Підтвердила факт того, що починаючи з 2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та постійно проживали однією сім`єю з [PERSON] . Загиблий забезпечував родину житлом, здійснював оплату комунальних послуг та виконував поточні ремонтні роботи по місцю проживання сім`ї. Син вважав [PERSON] своєю донькою, здійснював її утримання, покупав одяг, ходив гуляти, водив у зоопарк. Після того як [PERSON] поїхала в Польщу на навчання систематично перераховував їй кошти, спілкувався по телефону. Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). У відповідністю з пунктом 5 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до частин 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї") визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно з вимогами частини 3 Сімейного кодексу України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 141 СК України встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені у статтях 150, 151 СК України. Відповідно до статті 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Відповідно до частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 11 травня 2022 року слідує, що державна реєстрація народження дитини [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до частини першої статті 135 СК України. Як зазначалося вище, згідно з частиною першою статті 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (частина перша статті 268 СК України). Виходячи з аналізу вищевказаних норм, Верховний Суд у постанові від 14.12.2023 року № 160/11228/23 зазначив, що заявник, перебуваючи у шлюбі з громадянкою, яка є матір`ю дітей, має право на участь у вихованні цих дітей (за умови проживання однією сім`єю). При цьому обов`язок щодо їх утримання у позивача (як вітчима) виникає за умови, якщо в останніх немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання. Отже, вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, прямо передбачений законом, лише за сукупності таких обставин: такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; вітчим може надавати матеріальну допомогу. Доведення факту перебування дитини на утриманні стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Суд вважає доведеним належними та допустимими доказами перебування [PERSON] а утриманні загиблого [PERSON] , враховуючи факт їх спільного проживання за адресою [ADDRESS] , з урахуванням показів свідка-матері [PERSON] та долучених доказів надання загиблим матеріальної допомоги дитині, шляхом здійснення банківських переказів. З урахуванням відсутності у житті неповнолітньої рідного батька, інших родичів, які б могли здійснювати утримання дитини, враховуючи низький рівень доходу [PERSON] , який не міг забезпечити належне існування сім`ї з двома неповнолітніми дітьми, [PERSON] , перебуваючи у шлюбі з заявницею, брав участь у вихованні та утриманні неповнолітньої [PERSON] , яка була його падчеркою, в період починаючи з моменту реєстрації шлюбу у 2017 році і до моменту настання смерті військовослужбовця. За таких обставин, заява [PERSON] , подана в інтересах [PERSON] , є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Щодо посилань Міністерства оборони України про наявність спору про право суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У справі, що переглядається, заявниця просила встановити факт утримання військовослужбовцем [PERSON] його падчерки [PERSON] , з метою отримання коштів, передбачених за загиблого військовослужбовця для членів його сім`ї. Постановою № 168 визначено, що сім`ям загиблих осіб (загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини) виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000,00 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами. Згідно з пунктами 1, 2 статті 16 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; тощо. Відповідно до статті 16-1 вказаного Закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до частини першої та другої статті 16-3 вказаного Закону одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Ураховуючи наведене, можна зробити висновок, що у таких справах спір може виникнути лише між суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів. Відповідно, між [PERSON] , [PERSON] та Міністерством оборони України такого спору бути не може, оскільки ця заінтересована особа не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Судом також враховано позицію батьків загиблого [PERSON] , зокрема наявну в матеріалах справи заяву [PERSON] , батька [PERSON] , щодо відмови від виплати частки одноразової грошової допомоги, передбаченої Постанової Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також пояснення [PERSON] ,матері [PERSON] , надані під час допиту в судовому засіданні, щодо факту спільного проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, суд вважає позицію заінтересованої особи щодо наявності спору про право недоведеною, а враховуючи наявність обґрунтованих та законних підстав для задоволення заяви [PERSON] , суд дійшов висновку про встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні загиблого військовослужбовця [PERSON] , що на розсуд суду відповідає засадам розумності та справедливості. Факт того, що на момент винесення рішення у цій справі [PERSON] досягла повноліття, не позбавляє її права на отримання одноразової грошової допомоги, яке виникло у неї на момент смерті її вітчима [PERSON] , враховуючи, що у даних правовідносинах визначальним є не вік особи, яка перебувала на утриманні військовослужбовця за його життя, а встановлення факту перебування у визначеному колі осіб, які мають право на отримання такої допомоги.

Outcome: approved