Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

30.10.2025 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє навчання. Позов мотивує тим, що є донькою відповідача [PERSON] . Життя у її матері та батька не склалось і шлюб між ними було розірвано 13.05.2010 року. Відповідно до рішення Трускавецького міського суду Львівської області з відповідача [PERSON] , стягувалися аліменти в користь її матері на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Після досягнення нею повноліття, вона поступила на навчання до Інтегрованої середньої школи підприємництва м.Плзень, республіки Чехія на спеціальність підприємництво, денна форма навчання. Навчання вимагає значнимх матеріальних витрат. ЇЇ мати, яка має місце праці в Чехії сама не може забезпечити її всім необхідним для повноцінного навчання і проживання. Певну суму вона витрачає на проїзд, також їй потрібні кошти на харчування в школі, придбання підручників та інших навчальних посібників. Є ще інші, не передбачені бюджетом матері витрати. Відповідач добровільно матеріально не допомагає їй, а тому вважає, що має право на отримання аліментів до закінчення нею навчання. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи, має мінливий характер праці, тому просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. в місяць. Також просить стягнути з відповідача 5000 грн. витрат за надання їй правової допомоги. Ухвалою від 03.11.2025 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 27.11.2025. Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу. З трекінгу поштового відправлення «Укрпошта» встановлено, що відповідач отримав поштову кореспонденцію 18.11.2025. Станом на 03.12.2025 від відповідача відзиву на позов не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Матеріалами справи встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . Як вбачається з Свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] , 13.05.2010 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідки Інтегрованої середньої школи підприємництва [ADDRESS] від 28.08.2025 року, [PERSON] , [INFO] дійсно навчається у їхній школі у навчальному році 2025/20026 на першому курсі, спеціальність: 64-41-L/51 Підприємництво. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Вимогами ст. 199 СК України зазначено, що якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальну допомогу, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Звертаючись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на період навчання, обов`язком позивача є доведення необхідності надання допомоги на період навчання, розмір необхідної допомоги, тобто що потрібно покрити витрати пов`язані саме з навчанням. Такі висновки відображені й практиці Верховного суду, зокрема Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 635/1139/17. «позивачі не довели існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є їх процесуальним обов`язком, не надали будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у них потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо).» Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, ще мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище повнолітньої дитина, яка навчається, і відповідача - платника аліментів (є працезданою особою). При цьому, суд враховує рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, а тому враховуючи вимоги розумності та справедливості визначає аліменти на навчання у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до дня закінчення позивачкою навчання в Інтегрованій середній школі підприємництва м.Плзень, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку, при умові навчання, що на думку суду, на даний час буде відповідати її інтересам, враховуючи вік та матеріальні потреби, можливості відповідача. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивача чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Що стосується стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20) та від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19 (провадження № 61-14735св20). Згідно наявних у матеріалах справи Договору №13 про надання правової допомоги від 28 жовтня 2025 року укладеного між адвокатом Гайдук М.П. та [PERSON] , Акту виконаних робіт та Квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №2069459953914 від 28 жовтня 2025 року, встановлено факт погодження сторонами та надання позивачу послуг правової допомоги на суму 5000 грн. Стороною відповідача заперечень щодо розрахунку розміру судових витрат не подано. Оскільки позовні вимоги задоволено, з відповідача на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача 5000,00 грн понесених витрат на правову допомогу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved