Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

30.09.2025 з Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області до Воловецького районного суду Закарпатської області надійшов вищезазначений позов для розгляду за підсудністю. В обґрунтування позову представник позивача посилається на наступне. 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ЄДРПОУ 38750239) протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38750239). Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства. 26.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №89049. Відповідно до індивідуальної частини договору №89049 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна» надав відповідачу позику у сумі 3423, 25 гривень. ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти у вказаній сумі. Відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати відсотків, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ВІН ФІНАНС». Відповідно до розрахунку заборгованості, загальна сума заборгованості відповідача складає 15209, 41 грн., з яких: сума основного боргу 3423,25\~грн.; сума боргу за процентами - 1848, 56 грн.; сума боргу за пенею та штрафами 9937, 60\~грн. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до п. 2.2 договір факторингу № 1 від 12.04.2018 рокуокрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги\~кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній. 31.10.2018 укладено додаткову угоду №7 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги №8 від 31.10.2018 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників, в тому числі до [PERSON] , за договором про надання фінансового кредиту №89049 від 26.02.2018 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»). Договір про надання фінансового кредиту №89049 від 26.02.2018 року укладений в електронній формі відповідно дозакону України «Про електронну комерцію». Всупереч умов кредитного договору та вимог закону відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед новим кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (попередня назва\~ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») у загальному розмірі 19905, 27 грн, з яких: 15209, 41 грн\~сума основного боргу; 3325, 76 грн\~сума інфляційних втрат, 1370,10 грн - 3% річних, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати. Ухвалою судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 01.10.2025 по справі відкрито провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 06.11.2025 постановлено ухвалу про визнання заявленого відводу судді необґрунтованим та передання заяви [PERSON] про відвід судді Софілканич О.А. до канцелярії суду для розподілу іншому судді для вирішення по суті. Ухвалою судді Воловецького районного суду Закарпатської області Пелиха О.О. від 06.11.2025 у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Софілканич О.А. відмовлено. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду відзив та заяву про розгляд справи без її участі. З відзиву вбачається, що позов не визнає, просить суд застосувати строки позовної давності до вимог позивача. Зауважує, що розмір відсотків нарахований безпідставно і в розмірі, що суперечить умовам кредитного договору (за межами строку кредитування). Також вважає розмір судових витрат неспівмірним із складністю справи.\~\~ На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, приходить наступних висновків. Щодо заяви позивача про поновлення строку позовної давності для подання позову, а також заяви відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1\~ст.261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з\~ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1 та 5 ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку шляхом направлення вимоги позичальнику або ж у судовому порядку. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.\~Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - ст 258 ЦК України. Зі\~ст.256 ЦК України\~слідує, що позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Нормами\~ст.267 ЦК України\~визначено, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Так, згідно з пунктом 12\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено пунктом 12 на підставі\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 2 квітня 2020 року. Постановами КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року. Враховуючи\~постанову КМУ від 22 липня 2020 року № 641,\~постанову КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236, карантин на території України, установлений 12 березня 2020 року Постановою КМУ від 27 червня 2023 р. № 651\~відмінено карантин з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України. Проте, на момент відміни карантину вже діяв пункт 19\~Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу, який встановлював зупинення строків перебігу позовної давності на період дії воєнного стану. Пункт 19 "Прикінцевих та перехідних положень"\~ЦК України\~встановлює, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим\~Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, перебіг позовної давності зупинений пунктами 12 та 19\~Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України\~з 02.04.2020 до\~03.09.2025 (строки позовної давності поновлено на підставі Закону України "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності від 14 травня 2025 року. Отже, строк позовної давності позивачем не пропущено. За таких обставин, посилання відповідача на пропуск позивачем позовної давності не відповідає вимогам закону. 26.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №89049. Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі в електронних), у листах, телеграмах, яким обмінялися сторони. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. (ч.3 ст. 639 ЦК України). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч.8 ст.11 закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч.6 ст. 11 цього закону. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Outcome: partial