Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Буряк Оксана Ігорівна, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Клішковецька територіальна громада в особі Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області, приватний нотаріус Дністровського районного нотаріального округу Масловська Ірина Юріївна, про встановлення права власності на частку у статутному капіталі юридичної особи в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно. 21 лютого 2023 року приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Масловською І.Ю. була відкрита спадкова справа №25/2023, та спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] , його брат [PERSON] , сестра - [PERSON] та мама [PERSON] . Зазначає, що на день своєї смерті [PERSON] був засновником Малого колективного підприємства «Білфед-ВМ» та Приватного підприємства «ВІБ-2008», що знаходяться в селі Клішківці Дністровського району Чернівецької області. Його частки в статутному капіталі підприємств становили у Малому колективному підприємстві «Білфед-ВМ» - 50%, номінальна вартість якої складає 15 952,85 грн., іншим засновником, якому належить 50% статутного капіталу, є [PERSON] , а у Приватному підприємстві «ВІБ-2008» - 50%, номінальна вартість якої складає 5 000,00 грн. іншим засновником, якому належить 50% статутного капіталу, є [PERSON] . Відповідно до заповіту, посвідченого 13.12.2022 року приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Мартинюком В.А. та зареєстрованого в книзі реєстрації за №1121, належне [PERSON] право власності на 50% часток у статутному капіталі МКП «Білфед-ВМ» та 50% часток у статутному капіталі ГІП «ВІБ-2008» перейшло до позивача, однак вступити у спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може через наявність іншого заповіту, складеного 03.02.2023 року старостою Шиловецького старостинського округу №5 Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області Жейликом Юрієм Анатолійовичем. Про наявність двох заповітів нотаріус не повідомила позивача, цю інформацію від нього також було приховано нотаріусом, братом та сестрою. Згідно зі змістом заповіту від 03.02.2023 р., усе майно [PERSON] (крім житлового будинку та присадибної земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ) заповідається молодшому братові позивача - [PERSON] , тоді як житловий будинок та земельна ділянка заповідаються дочці - [PERSON] - [INFO] , жительці с. Шилівці Дністровського району Чернівецької області. У заповіті зазначено, що заповіт складено в селі Шилівці Дністровського району Чернівецької області, нібито був прочитаний уголос самим заповідачем [PERSON] і власноруч ним підписаний у присутності старости Шиловецького старостинського округу Клішківецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області [PERSON] , однак [PERSON] не покидав місця свого постійного проживання в с. Малинці, а тому не підписував наступного заповіту, через те, що був прикутим через важку хворобу до ліжка. Староста Шиловецького старостинського округу №5 [PERSON] та [PERSON] є чоловіком і дружиною і саме тому відповідно до ст. 9 Закону України «Про нотаріат» такий заповіт є недійсним. Крім того, 25 серпня 2023 року приватний нотаріус Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Масловська І.Ю. винесла постанову №156-02-14- 25/2023, якою відмовила у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що їй не було надано оригіналів правовстановлюючих документів для оформлення спадщини. Оригінали цих правовстановлюючих документів знаходяться у іншого засновника [PERSON] , а надати оригінали він відмовляється через те, що йому незрозуміло, хто ж родичів покійного є спадкоємцем, і - відповідно до якого заповіту. Посилається на те, що з огляду на грубі порушення вимог закону при посвідченні заповіту від 03.02.2023 року, що робить його нікчемним, а також наявні перешкоди у реалізації спадкових прав позивача, останній позбавлений можливості самостійно оформити своє право на спадщину у позасудовому порядку. У зв`язку з цим позивач змушений звернутися до суду з метою захисту та відновлення порушених спадкових прав і забезпечення їх належної реалізації у майбутньому. Підтримуючи вищевикладене, просить суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 50% часток у статутному капіталі Малого колективного підприємство «БілФед-ВМ», та право власності в порядку спадкування за заповітом на 50% часток у статутному капіталі Приватного підприємства «ВІБ-2008», які належали на день смерті [PERSON] . Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2025 року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 14 жовтня 2025 року на 10:00 годину, та було неодноразово відкладено. Ухвалою Хотинського районного суду від 14.10.2025 року клопотання представника позивача про заміну третьої особи задоволено, замінено первісну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору старосту Шиловецького старостинського округу Жейлика Юрія Анатолійовича на належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Клішковецьку територіальну громаду в особі Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області. Відкладено підготовче засідання на 04.11.2025 року, та у зв`язку із клопотання представника позивача розгляд справи відкладено на 13.11.2025 року. Ухвалою Хотинського районного суду від 13.11.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 27.11.2025 року. Позивач [PERSON] , в судове засідання призначене на 27.11.2025 року не з`явився, на адресу суду від його представника адвоката Буряк О.І. надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, розгляд справи просила проводити у її відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] - в судове засідання призначене на 27.11.2025 року не з`явився, 04.11.2025 року на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, подальший розгляд справи просить проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] - в судове засідання призначене на 27.11.2025 року не з`явилася, 04.11.2025 року на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, подальший розгляд справи просить проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] - в судове засідання призначене на 27.11.2025 року не з`явилася, 04.11.2025 року на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, подальший розгляд справи просить проводити у її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Клішковецька територіальна громада в особі Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області - в судове засідання призначене на 27.11.2025 року не з`явився, 18.11.2025 року на адресу суду від сільського голови В.Дроня надійшла заява, в якій сільська рада просить розгляд справи просить проводити у відсутності їхнього представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Дністровського районного нотаріального округу Масловська Ірина Юріївна, в судове засідання призначене на 27.11.2025 року не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалам. Фактичні обставини встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 16.02.2023 року (а.с.15). Як вбачається із копії витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі №71545010 від 21.02.2023 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 70292587 (а.с.16). Згідно заповіту посвідченого 13.12.2022 року зареєстрованого в реєстрі за №1121, посвідченого приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Мартинюком В.А., [PERSON] заповів [PERSON] належні йому частки у статутному капіталі МКП «Білфед-ВМ» та ПП «ВІБ-2008» (а.с.17). Згідно заповіту від 03.02.2023 року зареєстрованого в реєстрі за №5-9 посвідченого старостою Шиловецького старостинського округу №5 Жейлик Ю.А., [PERSON] все своє майно заповів синові [PERSON] , а житловий будинок та присадибну земельну ділянку, що розташовані за адресою [ADDRESS] дочці [PERSON] (а.с.18). Судом досліджено інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №438920984 від 11.08.2025 року та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.19-21,22-27). До матеріалів справи долучено Статуту ПП «ВІБ-2008», ідентифікаційний код 35605878, затвердженого рішенням власників №26/02/2021 від 02.03.2021 року (а.с.28-37). Судом досліджено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та Статуту МКП «Бідфед-ВМ», затвердженого загальними зборами учасників підприємства протокол від 05.08.2009 року (а.с.38-41,42-54). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №156-02-14-25/2023 від 25.08.2023 року вбачається, що приватним нотаріусом І.Масловською відмовлено у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку із відсутністю можливості реєстрації свідоцтва про право на спадщину, реєстрації змін до юридичних осіб (а.с.55-58). Судом досліджено спадкову справу №25/2023 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.66-110). Як встановлено судом, позивач [PERSON] не може оформити своє право на спадщину за дійсним заповітом, у зв`язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Застосовані норми права. Мотиви та висновки суду. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина 1 ст.48 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. У постанові від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц Верховний Суд вказав, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з положенням статті 1233-1234 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Як вбачається із матеріалів справи [INFO] помер [PERSON] , який заповів всі свої корпоративні права позивачу - [PERSON] , зокрема, право на 50 % часток у статутному капіталі Малого колективного підприємства «Білфед-ВМ» та право на 50 % часток у статутному капіталі Приватного Підприємства «ВІБ-2008». Статтею 1296 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, як зазначено позивачем він не отримав такого свідоцтва про право на спадщину зокрема і через наявність заповіту, який скасовує дію попереднього. Статтею 1254 Цивільного кодексу України передбачено, що заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт, склавши новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, у якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто, касування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Як підтверджено матеріалами справи, заповіт від 03.02.2023 року був посвідчений старостою Шиловецького старостинського округу №5 Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області - [PERSON] , який є чоловіком [PERSON] - дочки спадкодавця, відповідачем по даній справі. Крім того, за текстом цього документу, він також посвідчив заповіт на користь рідного брата своєї дружини - [PERSON] . Відповідно до статті 9 Закону України «Про нотаріат» посадова особа органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, не має права вчиняти нотаріальні дії на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка чи своєї дружини, їхніх та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер), а також на ім`я та від імені працівників даного органу місцевого самоврядування. Аналогічна по змісту норма міститься у пункті 2.8. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року № 3306/5. Отже, стаття 9 Закону України «Про нотаріат» прямо забороняє таким посадовим особам посвідчувати правочини на свою користь, на користь своїх чоловіка або дружини, а також їхніх родичів, включно з братами, сестрами, батьками, дітьми, онуками тощо. Порушення цієї норми спричиняє нікчемність такого правочину, тобто його недійсність з моменту вчинення без потреби визнання судом. Це підтверджується і усталеною судовою практикою Верховного Суду, зокрема у постановах від 14.04.2021 року у справі № 335/5977 17 та від 03.11.2021 року у справі № 302/857/19. У разі спору, суд підтверджує нікчемність, якщо інші особи її не визнають. Саме такий спір має місце у даній справі. Разом з тим суд зазначає наступне. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. Для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк, перебіг якого починається з дня смерті спадкодавця. У цей строк спадкоємець, який не проживав із спадкодавцем, вправі подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо протягом указаного строку спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він є таким, що не прийняв її. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позивачем доведено, що він не зміг реалізувати своє право на спадщину за дійсним заповітом спадкодавця [PERSON] від 13.12.2022 року у позасудовому порядку, зокрема і через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус покликалася на пп.4.2, 4.12, 4.14, 4.15 п. 4 гл.10 розділу II зазначеного у «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (затверджено наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/ 5). Відповідно до вказаних норм видача свідоцтва про право на спадщину, на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Це випливає\~також із\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію юридичних\~осіб,\~фізичних осіб\~-\~підприємців та\~громадських формувань».\~Відповідно частини\~4\~статті 17\~цього закону\~для державної\~реєстрації змін\~до відомостей\~про юридичну\~особу,\~що містяться\~в Єдиному\~державному реєстрі,\~в т.ч.\~змін до\~установчих документів\~юридичної особи,\~подаються такі\~документи: примірник оригіналу рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до ЄДР; установчий документ юридичної особи в новій редакції; структура власності за формою та змістом, визначеними відповідно до законодавства. Отже, як встановлено судом, заповіт від 03.02.2023 року, посвідчений старостою Шиловецького старостинського округу Клішковецької сільської ради Дністровського району Жейликом Юрієм Анатолійовичем, є нікчемним правочином, оскільки був посвідчений на користь його дружини та її родича, що прямо заборонено законом. У зв`язку з цим, заповіт не має юридичної сили і не може бути перешкодою для спадкування позивачем майна за дійсним заповітом від 13.12.2022 року. Позивач має законне право на спадкування, зокрема на частки у статутному капіталі МКП «Білфед-ВМ» та ПП «ВІБ-2008», які належали спадкодавцю відповідно до первинного заповіту, який посвідчений приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Мартинюком В.А. - 13.12.2022 року та зареєстрований в книзі реєстрації за №1121. Саме цей заповіт є виразом волевиявлення спадкодавця та його правомірною волею щодо розпорядження належним йому майном. Він відображає свідоме та добровільне рішення спадкодавця щодо розподілу свого майна після смерті, що має бути визнано та захищено законом. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що вимога [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому в силу вимог ст.141ЦПК України з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути сплачений судовий у розмірі по 807 (вісімсот сім) гривень 46 копійок, з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved