Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 04.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та відповідачем [PERSON] укладений Договір про надання споживчого кредиту № 1213882, згідно якого йому було надано кредит в сумі 14\~100,00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів в розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних), шляхом переказу коштів на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану Акціонерним товариством «Райффайзен Банк». 29.07.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» було укладено Договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 1213882 від 04.01.2024, укладеним між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем, в розмірі 87\~067,65 грн. Посилаючись на статті 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та умови договору, ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою суду від 17.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. Цією ж ухвалою у АТ «Райффайзен Банк» витребувані докази (а.с. 48-49). Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 04.01.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем [PERSON] укладений Договір про надання споживчого кредиту № 1213882, згідно якого йому було надано кредит в сумі 14\~100,00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів в розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних), шляхом переказу коштів на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Райффайзен Банк» (а.с.\~6-9). Договір укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 цього Закону). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 04.01.2024 відповідачем також підписаний паспорт споживчого кредиту (а.с. 11-12). На виконання умов договору ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконало повністю, що підтверджується: листом ТОВ «Пейтек Україна» від 19.09.2024 (а.с. 13), доказами, наданими АТ «Райффайзен Банк» на виконання ухвали суду (а.с. 58-59). 29.07.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» було укладено Договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 1213882 від 04.01.2024, укладеним між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем, в розмірі 87\~067,65 грн (а.с. 29-33). Відповідач, всупереч умовам договору та статей 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив умови Договору, а тому станом на 29.07.2024 має заборгованість в загальному розмірі 87\~067,65 грн, що складається з наступного: 14\~100,00 грн заборгованість за кредитом; 72\~967,65 грн заборгованість за нарахованими процентами, відповідно до п. 1.5 Кредитного договору; 0,00 грн заборгованість за штрафом, відповідно до п. 6.4 Кредитного договору (а.с. 14-17). Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно розрахунку заборгованості, у зв`язку із порушенням умов договору, заборгованість відповідача становить суму у розмірі 87\~067,65 грн. Аналізуючи надані позивачем докази у сукупності з наведеними вище положеннями законодавства, суд дійшов висновку, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст.\~137 ЦПК України). Участь адвоката, який представляє інтереси відповідача у справі та факт надання правової допомоги підтверджено наступними документами: копією договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024, укладеного 02.08.2024 між позивачем ТОВ «Селфі Кредит» та ФОП [PERSON] , копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копією довіреності, копією акта приймання-передачі наданих послуг № 24 від 29.12.2024 на загальну суму 100\~000,00 грн, копією платіжної інструкції на загальну суму 100\~000,00 грн, копією витягу з реєстру № 1 до акта приймання-передачі наданих послуг № 24 від 29.12.2024 на суму 10\~000,00 грн по справі до відповідача [PERSON] , копією платіжної інструкції. Відповідач не подав жодних заперечень з приводу неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу, а суд, в свою чергу, не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим суму судового збору суд стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved