Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

ТОВ\~«ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~звернулося до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~кредитними договорами.\~Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~04.08.2024\~між ТОВ\~«Фінансова компанія\~«1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~та [PERSON] було укладено договір позики № 2326159. 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №\~14/06/21, за умовами якого ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників №39 від 23.12.2024 до договору факторингу №\~14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі\~25 080,00 грн, з яких: 8\~000,00\~грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 23,20 грн сума заборгованості за відсотками, 16\~000,00 грн - сума заборгованості за пенею, 1056,80 грн - комісія за надання позики. Ухвалою суду від 20.10.2025 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовом представником позивача подано клопотання про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву до суду не подав. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №\~911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у цьому випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18). У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, з урахуванням письмової згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. З врахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд дійшов таких висновків. 04.08.2024 ТОВ «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] уклали договір позики №\~2326159, за умовами п. 2 якого, сума позики - 8\~000,00\~грн, базова процентна ставкаи з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована) - 0,01\~%, комісія за надання позики - 13.21\~% від суми позики, що в грошовому виразі складає 1056,80 грн, 5.00\~% проценти за понадстрокове користування позикою, дата надання позики 04.08.2024, дата повернення позики 02.09.2024, строк кредитування 30 днів. Відповідно до п. 19 договору позики якщо сума позики, зазначена а пп. 2.1 п. 2 договору перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п. 2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України "Про споживче кредитування" та іншими актами законодавства (зокрема, щодо незастосування в період воєнного стану). Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора згідно з Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до договору факторингу №\~14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників згідно з реєстрами боржників, які формуються згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників №\~39 від 23.12.2024 до договору факторингу №\~14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі\~25\~080,00\~грн, з яких: 8000,00\~грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 23,20 грн сума заборгованості за відсотками, 16000,00 грн - сума заборгованості за пенею, 1056,80 грн - комісія за надання позики, що також підтверджується копією витягу з реєстру боржників №\~39 від 23.12.2024 до договору факторингу №\~14/06/21 від 14.06.2021 Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.\~1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. При цьому відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно з ч.\~ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.\~ст.\~3,\~12,\~13,\~20\~ЦК України, ст.\~ст.\~12,\~13,\~44 ЦПК України). Відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості за договором позики від 04.08.2024 №\~2326159 перед ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» чи сплати сум кредитної заборгованості попереднім кредиторам. З урахуванням викладеного, у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ\~«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики від 04.08.2024 №\~2326159. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення кредитної заборгованості, просив стягнути за договором позики від 04.08.2024 №\~2326159 суму 25 080,00 грн, з яких: 8000,00\~грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 23,20 грн сума заборгованості за відсотками, 16\~000,00 грн - сума заборгованості за пенею, 1056,80 грн - комісія за надання позики. Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача кредитної заборгованості за договорами позики від 04.08.2024 №\~2326159 підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до п.\~18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, нарахування пені за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором з повернення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом в період дії воєнного стану суперечить п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а отже така пеня стягненню не підлягає. Підсумовуючи вищевикладене та враховуючи, що має місце факт користування кредитними коштами та невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 04.08.2024 №\~2326159 - 9 080,00 грн, з яких: 8\~000,00\~грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 23,20 грн сума заборгованості за відсотками, 1\~056,80 грн - комісія за надання позики. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial