Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

28.08.2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: - припинити стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , 2015 року народження, які стягується на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20.06.2017 року №233/3826/16; - стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини, [PERSON] , 2015 року народження у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання позову; - стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті аліменти у розмірі 6076 грн, утримані за період з 01.05.2025 року по 31.08.2025 року. 20.06.2017 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області №233/3826/16 з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини, [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу на користь [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Буської міської ради від 29.04.2025 року №138 неповнолітнього [PERSON] було повернуто на виховання та проживання у рідну сім`ю позивача. У зв`язку з тим, що дитина фактично проживає разом з позивачем, перебуває на його повному утриманні та вихованні, відпала підстава подальшого стягнення аліментів на користь відповідача. За період з 01.05.2025 року по 3.08.2025 року з позивача було стягнуто аліментів на користь відповідачки у розмірі 6076,00 грн, які є безпідставно набутими відповідачем, оскільки весь цей час дитини мешкала з батьком. При цьому, відповідач участі у матеріальному утриманні сина не бере. У судовому засіданні позивач пояснив, що йому знайомі повідомили, що його син перебуває у дитячому будинку. Він поїхав та забрав сина додому. До цього часу він постійно сплачував аліменти на користь відповідачки, проте з сином майже не спілкувався, колишня дружина не давала спілкуватися з сином, навіть не знав куди вони виїхали. Відповідач знає, що він забрав сина з дитячого будинку та подав заяву в суд, на телефон сина йому надходили погрози від співмешканця відповідачки у зв`язку з припиненням аліментів. За весь час перебування сина з ним, відповідач жодного разу не поцікавилася сином, не хвилюється за дитиною. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, у заяві від 26.09.2025 року просив розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Згідно копії довідки №2303-5003719824 від 26.06.2025 року, №2303-5003719855 від 26.06.2025 року про взяття на облік внутрішньо перемішених осіб, [PERSON] та [PERSON] фактично мешкають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області №233/3826/16 від 20.06.2017 року, шлюб між сторонами розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2016 року і до повноліття дитини, або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. Згідно копії рішення виконавчого комітету Буської міської ради №138 від 29.04.2025 року, було затверджено висновок про доцільність повернення малолітнього [PERSON] , 31.05.2015 року на виховання та проживання в рідну сім`ю до батька [PERSON] ; прийнято рішення повернути з 10.06.2025 року малолітнього [PERSON] на виховання та проживання в рідну сім`ю батька [PERSON] ; доручено директору Буського дитячого будинку «Добре серце» видати наказ про відрахування дитини із закладу. Відповідно до копії акту про передачу дитину у сім`ю, 25.06.2025 року адміністрація Бусьвого дитячого будинку «Добре серце» передали дитину [PERSON] , [INFO] , батькові [PERSON] . Згідно копії довідки ГУ ПФУ в Запорізькій області від 26.08.2025 року за період з травня 2025 року по серпень 2025 року сума відрахованих аліментів з пенсії [PERSON] склала 6076 грн. Відповідно копії довідки до акту огляду МСЕК №128188 від 08.10.2009 року, [PERSON] є особою з інвалідністю третьої групи з дитинства. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно із ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Це також кореспондується з положеннями ст. 273 Сімейного кодексу України, згідно з якою якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що станом на квітень 2025 року малолітній [PERSON] , 31.05.2015 року перебував у Буському дитячому будинку «Добре серце», тобто не проживав разом відповідачем. 25.06.2025 року позивач фактично забрав дитину з дитячого будинку, на підставі рішення виконавчого комітету Буської міської ради від 29.04.2025 року. Право на отримання аліментів на утримання дитини має той з батьків, з ким з ким вона проживає. Відповідач дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча дитина фактично мешкає з батьком. При цьому відповідач продовжує отримувати аліменти за рішенням суду, які витрачає на власний розсуд, а не на утримання сина. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимогу у повному обсязі.

Outcome: approved