Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

20 жовтня 2025 року до Баришівського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] , за підписом представника позивачки, адвоката Орловської Вікторії Анатоліївни, до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2025 головуючою суддею у даній справі визначено суддю Баришівського районного суду Київської області Цирулевську М. В. З метою визначення територіальної підсудності справи судом направлено запит до апарату Виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. З відповіді означеного органу місцевого самоврядування, отриманої судом 31.10.2025, встановлені дані щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, що відноситься до територіальної юрисдикції Баришівського районного суду Київської області. У поданій позовній заяві позивачка, \~ \~ \~ \~ [PERSON] , просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, [PERSON] . Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що між нею, [PERSON] , та [PERSON] , було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, зроблено актовий запис №112. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , який залишається проживати з матір`ю. Позивачка стверджує, що останні два роки спільне життя з відповідачем не складалося у зв`язку з несумісністю характерів та порушенням сімейних цінностей відповідачем, з цього приводу у них часто виникали сварки та конфлікти, що призводило до погіршення відносин та розладу в сім`ї. Останнім часом, кожен жив своїм життям і не намагався перейнятися проблемами іншого. Останній рік сторони не підтримують будь- яких стосунків. За таких обставин [PERSON] вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Відтак,\~позивачка просить\~суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №112. Судові витрати стягнути з відповідача. \~ \~ \~ \~У позовній заяві [PERSON] просила розглянути справу за її відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 05.11.2025 відкрито провадження у цій цивільній справі, постановлено здійснювати розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 04.12.2025. 27.11.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за позовом [PERSON] до нього про розірвання шлюбу за його відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечує. У судове засідання 04.12.2025 сторони не з`явилися. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (з огляду та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає та виснує таке. Судом встановлено, що 04 грудня 2004 року між сторонами зареєстровано шлюб (актовий запис № 112), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 04.12.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 21.10.2011 Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Згідно із ч. 2 ст. 36 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Відповідно до ч. 1 ст. 51\~Сімейного кодексу\~України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя про його розірвання на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України). Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що не суперечить завданням держави по охороні сім`ї, передбаченим ст. 51 Конституції України. Як вбачається із матеріалів справи, сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що спільне проживання з відповідачем є неможливим. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли спільне піклування дружини та чоловіка про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинилось, подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн, який був сплачений позивачкою при зверненні до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] наведено попередній розрахунок судових витрат: правова допомога - 3000,00 грн. При цьому,\~як передбачено\~ч.\~3\~ст.\~137\~ЦПК України,\~ для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, до позовної заяви долучено лише копію договору про надання правничої допомоги від 17.10.2025, укладеного між позивачкою та адвокатом Орловською В. А., та ордер серії АІ № 2029213 від 20.10.2025. Однак, в означеному договорі відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відтак, у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved