Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до суду з позовною заявою [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, якою просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №102987472 від 15.08.2021 в розмірі 66\~731,67 грн. та понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 16\~000 грн. Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 10.11.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором про надання фінансових послуг №102987472 від 15.08.2021 в розмірі 23 847 грн., яка складається з: 9959,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1568 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1120,00 заборгованість за комісіями, 11200 грн. відсотків за користування кредитом поза строком кредитування. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судовий збір в розмірі 865,77 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено. Представник відповідача\~ [PERSON] адвокат Калінін С.К. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат. В обґрунтування своєї заяви зазначив наступне. Рішенням суду не вирішено питання щодо відшкодування відповідачу судових витрат на професійну правничу допомогу. Вважає, що на даний час, відповідач має право звернутися до суду, який розглянув справу, із заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, оскільки у відзиві на позовну заяву представник відповідача повідомив, що відповідач у зв`язку із розглядом справи очікує понести витрати на професійну правничу (правову) допомоги в розмірі 8 000,00 грн., на виконання умов п.2 Додатку №1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/25 від 02.04.2025 укладеного між [PERSON] та Адвокатським бюро «Калінін і Партнери». Також зазначив, що повідомляв у відзиві, що разом з відзивом на позовну заяву не можуть бути подані докази на підтвердження оплати судових витрат за надання професійної правничої (правової) допомоги, що пов`язано із визначеним в договорі порядком розрахунків між сторонами. Так, пунктом 2 Додатку №1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/25 від 02.04.2025 визначено, що за надання професійної правничої (правової) допомоги, передбаченої в п.п. 1.1 Договору Клієнт сплачує Бюро гонорар (винагороду) в розмірі 8 000,00 грн., у строк до набрання судового рішення законної сили у справі, що визначена предметом Договору. Понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються копією договору про надання професійної правничої (правової) допомоги, додатком №1 до вказаного договору яким визначено розмір гонорару; рекомендованими (мінімальними) ставками адвокатського гонорару (винагороди); актом виконаних робіт. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, відповідачем підтверджено обсяг наданих правничих послуг, виконаних робіт та погоджений розмір їхньої вартості. Крім цього, вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України та наданих суду доказів, розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для відповідача. В резолютивній частині відзиву сторона відповідача просила: «Стягнути з позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на користь [PERSON] витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 8 000,00 грн». Представник відповідача вважає, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пропорційно до задоволених позовних вимог підлягає стягненню з ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на користь [PERSON] судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі в розмірі 5 141,14 грн. (8 000,00 грн. х (66 731,67 грн. - 23 847 грн.)) / 66 731,67 грн.). На підставі викладеного представник відповідача просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача витрати на правову допомогу в зазначеній сумі. Від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надійшли до суду заперечення про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що зазначив представник відповідача, є не пропорційними, а заявою такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Представником відповідача разом з відзивом на позовну заяву було подано: Договір з [PERSON] про надання професійної правничої (правової) допомоги від 02.04.2025; рекомендовані мінімальні ставки адвокатського гонорару, винагороди затверджені рішенням засновника Адвокатського бюро; акт виконаних робіт. Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №б/н/25 від 02.04.2025, загальна вартість наданих послуг складає 6000,00 грн. Звертає увагу, що сума витрат на правничу допомогу адвоката повинна бути деталізована представником відповідача. Витрати у розмірі 6000,00 грн., що зазначив представник відповідача, не деталізовані. Також, вважає, що зазначений розмір витрат не відповідає складності розглянутої справи, тому що підготовка таких документів як: відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив - не вимагали значного обсягу юридичної й технічної роботи. Надані адвокатом послуги (їх обсяг) на надання таких послуг по розглянутій справі не відповідають критерію співрозмірності. Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного провадження, заявлена Відповідачем сума витрат на правничу допомогу в розмірі 5141,14 грн. є необґрунтованою. Крім того, на думку позивача, суд у своєму рішенні від 10 листопада 2025 року по даній справі вирішив питання стягнення судових витрат на сплату судового збору та на правову допомогу. Таким чином, будь-яка нова заява щодо стягнення витрат на правову допомогу є безпідставною, оскільки питання вже було вирішене судом і не підлягає повторному розгляду. Оскільки рішення суду є остаточним щодо питання витрат на правову допомогу, будь-яке нове звернення з аналогічним питанням не може бути прийняте, оскільки суперечить принципам правової визначеності та стабільності судових рішень. Дослідивши подану представником відповідача заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, заперечення представника позивача на заяву, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано Договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», яким сторони погодили вид та вартість послуг, також надано прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявку на надання юридичної допомоги №461 від 01.02.2025 та витяг з акту №5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025, згідно яких адвокатське об`єднання надали послуги з консультації та складання позовної заяви про стягнення заборгованості на суму 16 000 грн. Крім того, між відповідачем та адвокатським бюро «Калінін і Партнери» укладено договір б/н/25 від 02.04.2025 про надання професійної правничої допомоги, яким сторони погодили вид та вартість послуг, також надано Додаток №1 до Договору б/н/25 від 02.04.2025, згідно якого адвокатське бюро «Калінін і Партнери» надало послуги [PERSON] на суму 8\~000,00 грн., про що було зазначено у відзиві на позовну заяву. Натомість, відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг) від 12.05.2025 адвокатське бюро «Калінін і Партнери» надало послуги [PERSON] на суму 6000,00 грн., при цьому будь-яких доказів понесених витрат відповідачем представником відповідача суду не надано. Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Відповідно до частини п`ятої статті 137\~ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій\~статті 141 ЦПК України. Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього\~Кодексу\~визначено критерії,

Outcome: dismissed