Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (надалі- ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») звернулося в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №7988047 від 07.11.2022 в розмірі 16560,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (надалі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] був укладений в електронній формі договір про споживчий кредит №7988047, згідно з умовами якого первісний кредитор надав відповідачці кредит у сумі 4000,00 грн, строком на 104 дні, до 19.02.2023 зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідачка підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором L60583. Відповідно до умов кредитного договору, сторони домовились про те, що цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором, що містить істотні умови, укладений у порядку, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором №7988047 від 07.11.2022 виконало в повному обсязі та надало відповідачці грошові кошти у розмірі 4000,00 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування на вказану позичальником платіжну картку. Відповідачка [PERSON] належним чином не виконувала умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом. 30.01.2023 між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладено договір відступлення прав вимоги №89-МЛ, на підставі якого позивач набув право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №7988047 від 07.11.2022. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №189-МЛ від 30.01.2023 заборгованість [PERSON] за договором про споживчий кредит №7988047 від 07.11.2022 становить 16560,00 грн, з яких: 4000,00 грн -прострочена заборгованість за сумою кредиту; 11800,00 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 760,00 грн - заборгованість за комісією. 12.08.2025 відповідачці була надіслана претензія про погашення кредитної заборгованості, яка залишена без відповіді. Оскільки відповідно до умов договору термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість у встановлений строк не погашена, позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідачки на його користь вищевказану заборгованість за договором кредиту, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16.10.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи у його відсутності, заперечення щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не подав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання, призначене на 04.12.2025 повторно не з`явилася, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час судового розгляду повідомлялася належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток про виклик за зареєстрованим місцем проживання, які повернуті до суду АТ «Укрпошта» з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позовну заяву до суду не подавала. Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 07.11.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] на підставі анкети-заяви останньої, укладено в електронній формі договір про споживчий кредит №7988047, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» зобов`язувалось надати позичальнику грошові кошти у сумі 4000,00 грн (п.1, п.1.2); кредит надається загальним строком на 104 дні з 07.11.2022 і складається з пільгового та поточного періодів (п.1.3); пільговий період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 21.11.2022 (рекомендована дата платежу) (п.1.3.1); поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 19.02.2023 (дата остаточного погашення заборгованості) (п.1.3.2); позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 21.11.2022 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 19.02.2023 (останнього дня строку кредитування) (п.1.4); комісія за надання кредиту: 760,00 грн, яка нараховується за ставкою 19.00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1); проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1120,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2); проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 10800,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3). Загальні витрати Позичальника за пільговий період складають 1880,00 грн в грошовому виразі та 1,302,412,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна процента ставка за пільговий період; загальні витрати Позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 12680,00 грн в грошовому виразі та 1113,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процента ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника за пільговий період складає 5880,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника за весь строк кредитування складає 16680,00 грн-п.1.5 договору. У пункті 2.1 договору зазначено, що кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] *05. Згідно умов п.2.1 Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.п.1.5.1-1.5.3 договору. Відповідно до п.2.2.2 договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору. Згідно п.2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п.1.5.3 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в п.1.5.2 процентна ставка запропонована Позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку, встановлену п.1.5.3 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, проценти протягом поточного періоду продовжують нараховуватись за стандартною ставкою згідно п.1.5.3 договору. Стандартна процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк поточного періоду, це означає, що протягом пільгового періоду позичальнику була надана знижка/пільга, що дорівнює різниці між стандартною ставкою встановленою п.1.5.3 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено кредитодавцем без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника. Згідно п.2.4.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно п.1.4 договору. Завершення пільгового періоду не призводить до порушення строків (прострочення) виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів. Закінчення поточного періоду призводить до порушення та прострочення виконання грошових зобов`язань позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п.3.2.5, 3.2.6 договору. Відповідно до п.6.1 вказаний договір укладений в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з п.6.2 розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з почиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариства електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефоний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор для підписання цього Кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Відповідно до п.п.6.4, 6.5 договору укладення Кредитодавцем Кредитного договору з позичальником у електронній формі є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, шо укладений у письмовій формі. Згідно п.9.1 договору цей Кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним крелитним договором(правочином), що містить усі істотні умови, укладений у порядку, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства. Пунктом 3.2.6 договору визначено, що Кредитодавець має право відступати, передавати та відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. У Додатку №1 до договору про споживчий кредит №7988047 від 07.11.2022 викладено Графік платежів за договором, відповідно до якого проценти за користування кредитом становлять 11920,00 грн, реальна річна процентна ставка складає 1113,00%, загальна вартість кредиту становить 16680,00 грн. Паспорт споживчого кредиту №7988047, який є Додатком №2 до кредитного договору, та в якому зазначено, що він підписаний споживачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, містить погоджені умови кредитування, а саме: суму кредиту - 4000,00 грн; строк кредиту - 104 дні, з яких пільговий період 14 днів, поточний період 90 днів; процентну ставку протягом пільгового періоду-2,00%, протягом поточного періоду-3,00%; комісію за надання кредиту-760,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту, загальні витрати за пільговий період-1880,00 грн; загальні витрати за кредитом: (за весь строк кредитування)-12680,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту за пільговий період-5880,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування-16680,00 грн; реальна річна процентна ставка за пільговий період-2,302,412,00 відсотків річних; реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування-1113,00 відсотків річних. Надана позивачем Анкета-заява на кредит №7988047 містить відомості про анкетні дані позивачки, номер та серію паспорта громадянина України, місце проживання та номер мобільного телефону: [NUMBER] , а також інформацію про процес оформлення та розгляду заяви, зокрема про такі дії: заповнення заяви, автоматичну перевірку, додавання картки, перевірку у базі кредитних історій, скоринг, підтвердження зміни умов, обробку, підписання договору. Довідкою №б/н від 18.07.2025 ТОВ «Мілоан» підтвердило, що [PERSON] , з якою укладено договір про споживчий кредит №7988047 від 07.11.2022, була ідентифікована товариством. Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Одноразовий ідентифікатор L60583; дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику 07.11.2022 о 20:07; номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор - [NUMBER] . ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці грошові кошти у сумі 4000,00 грн у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку позичальника, що підтверджується платіжним дорученням №86463076 від 07.11.2022 року, маска картки № [NUMBER] . Із наданої ТОВ «Мілоан» відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №7988047 від 07.11.2022 вбачається, що відповідачка у період дії кредитного договору жодних коштів на погашення кредиту та процентів за користування наданими коштами не вносила. 30.01.2023 між первісним кредитором ТОВ «Мілоан»(Кредитор) та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»(Новий Кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги №89-МЛ, відповідно до якого на умовах, встановлених цим Договором, Кредитор передає (відступає) Новому Кредитору за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості). Згідно п.1.2 вказаного договору внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий Кредитор заміняє Кредитора у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказаних у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Загальний розмір Портфеля Заборгованості Боржників, Права Вимоги до яких відступаються, складає 25047865,72 грн станом на дату підписання Сторонами цього Договору (п.6.1 договору). Згідно п.6.2.3 вказаного договору Права Вимоги переходять до Нового Кредитора у день здійснення фінансування(оплати) на користь Кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п.7.1 цього Договору, після чого Новий Кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення Права Вимоги здійснюється шляхом підписання Акту приймання-передачі Реєстру Боржників(Додаток№2)- відповідно до п.8.3.2 Договору. Відповідно до п.7.1 договору в якості компенсації за придбання(відступлення) Прав Вимоги, Новий кредитор протягом 5 робочих днів від дати підписання цього Договору сплачує Кредиторові плату у розмірі, що станом на дату підписання Сторонами цього Договору складає 715316,82 грн. Згідно платіжної інструкції №69902 від 30.01.2023 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ сплатило на рахунок ТОВ «Мілоан» грошові кошти у сумі 715316,82 грн грн в якості оплати за договором відступлення прав вимоги №89-МЛ від 30.01.2023. Відповідно до Акта приймання-передачі Реєстру Боржників від 30.01.2023 за договором відступлення прав вимоги №89-МЛ від 30.01.2023, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» прийняло Реєстр Боржників Кредитора (ТОВ «Мілоан») від 30.01.2023 у кількості 1726 осіб. Згідно Витягу з Реєстру Боржників до договору відступлення прав вимоги №89-МЛ від 30.01.2023 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №7988047 від 07.11.2022 у сумі 14160,00 грн, з яких: 4000,00 грн- заборгованість за тілом кредиту, 9400,00 грн-заборгованість по відсотках, 760,00-залишок по комісії. 12.08.2025 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» надіслало на адресу відповідачки претензію №22283754/161, якою повідомило боржника про відступлення права вимоги за кредитним договором №7988047 від 07.11.2022 та вказало на необхідність погашення наявної заборгованості за кредитним договором у сумі 16560,00 грн у триденний термін. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №7988047 від 07.11.2022 станом на 20.08.2025 заборгованість [PERSON] за вказаним договором перед ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», яка не погашена, складає 16560,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту-4000,00 грн; прострочена заборгованість за комісіями-760,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками-11800,00 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку вищевказана заборгованість за кредитним договором нарахована станом на 19.02.2023, тобто у межах строку кредитування. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні норми права Частини 1, 2 ст.509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною другою ст.639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.02.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У силу ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Окрім того, відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 у справі №761/1543/20, від 23.02.2022, у постанові від 19.01.2022 у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 у справі №554/8549/15-ц. Судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що 07.11.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] із дотриманням вимог діючого законодавства був укладений в електронній формі договір про споживчий кредит №7988047 за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 4000,00 грн у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на вказану нею банківську картку на строк 104 дні - до 19.02.2023. У зазначеному договорі сторони узгодили розмір кредиту, процентів, комісії, строк та умови кредитування, відповідальність за несвоєчасне виконання умов договору, тобто досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, з якими відповідачка була попередньо ознайомлена, підписавши кредитний договір за допомогою наданого одноразового ідентифікатора. ТОВ «Мілоан» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вказаним кредитним договором та надало відповідачу кредит у встановленому розмірі. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за кредитом, яка згідно наданого позивачем розрахунку становить 16560,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту-4000,00 грн; прострочена заборгованість за комісіями-760,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками-11800,00 грн. Факт переходу права вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором від ТОВ «Мілоан» до позивача підтверджується вищезазначеним договором відступлення прав вимоги, витягом із реєстру боржників та платіжною інструкцією про проведення повної оплати новим кредитором коштів за цим договором на користь первісного кредитора, що відповідає вимогам ст.1077, 1078 ЦК України. Вказаний договір відступлення права вимоги у встановленому порядку недійсним не визнаний, тому в силу положень ст.204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаного правочину. Таким чином, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №7988047 від 07.11.2022. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, будь-яких доказів, які б спростовували факт отримання кредиту чи його погашення у строки, визначені договором на рахунок первісного чи нового кредитора, а також доказів того, що на платіжні картки, які є у її користуванні і на які ТОВ «Мілоан» могло здійснити перерахування коштів у сумі 4000,00 грн на виконання умов вищевказаного договору, кошти не надходили та власного контррозрахунку боргу не надала, а тому такий розрахунок береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем, а саме: заборгованості за тілом кредиту та процентами, яка як перевірено судом, нарахована у межах строку кредитування та відповідно до умов договору. За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» підлягають до задоволення шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит №7988047 від 07.11.2022 у розмірі 16560,00 грн, з яких: 4000,00 грн- заборгованість за тілом кредиту, 11800,00 грн - заборгованість за відсотками, 760,00 грн заборгованість за комісією, розмір та порядок сплати якої визначено умовами кредитного договору та погоджено із відповідачкою при його укладенні. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За приписами ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною шостою ст.137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п.п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 8000,00 гривень долучено: -договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між Адвокатським об`єднанням «Апологет» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ», відповідно до п.п.1.1, 2.1, 2.4 якого за цим договором Клієнт замовляє, приймає та оплачує, а Виконавець надає Послуги правової(правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва Клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності та надає інші Послуги, необхідні для забезпечення належного захисту прав і законних інтересів Клієнта. Порядок розрахунків та інші аспекти виконання Договору визначаються Додатком №1 до Договору. Детальна інформація про справу, ціну послуг вказуються в Акті наданих послуг; -детальний опис наданих послуг від 20.08.2025 за договором про надання правової(правничої) допомоги від 01.07.2025, відповідно до якого АО «Апологет» у справі про стягнення заборгованості із боржника [PERSON] за кредитним договором №7988047 від 07.11.2022 надані наступні послуги: усна консультація Клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором-30 хв; ознайомлення із матеріалами кредитної справи-2 год; погодження правової позиції Клієнта у справі-30 хв; складення позовної заяви з урахуванням правової позиції Клієнта-3 год 30 хв; подання заяви до суду від імені Клієнта-1 шт, усього загальною тривалістю 6 год 30 хв; -Акт №Д/3643 наданих послуг від 20.08.2025 відповідно до якого Сторони підтверджують факт надання АО «Апологет» та прийняття ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» послуг відповідно до положень договору про надання правової(правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 щодо боржника [PERSON] за кредитним договором №7988047 від 07.11.2022 вартістю 8000,00 грн; -ордер серії ВС №1381377 на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» адвокатом Усенко М.І. за договором №0107 від 01.07.2025. Відповідно до правової позиції, висловленої Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12.02.2020 у справі №648/1102/19 і від 11.11.2020 у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, загальна сума витрат на адвокатські послуги не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.03.2025 у справі №275/150/22, суд

Outcome: approved