Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

ТОВ «Фінпром маркет» звернулося до суду із вказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13.01.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений договір №76137723, на умовах якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 12000,00 грн. Строк позики складав 30 днів зі сплатою процентів у розмірі базової процентної ставки (фіксованої) 0,625 % в день. Відповідач підписав договір електронним цифровим підписом відтвореним за допомогою одноразового ідентифікатора (електронного підпису XngNSMph0K), що був надісланий позикодавцем на вказану ним електронну адресу frosinanikitenko@gmail.com у визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» порядку. Оскільки перерахування коштів з банківського рахунку позикодавця на картковий рахунок відповідача був технічно неможливим, позикодавець для виконання умов договору залучив установу ТОВ «ФК «Фінекспрес» (платіжна установа), яка надає фінансові платіжні послуги з переказу коштів без відкриття рахунку, та перерахував на банківський картковий рахунок [PERSON] грошові коти у сумі 12000,00 грн. Вказаний факт підтверджується платіжною інструкцією № afa2c692-694a-4afb-a5c0-f996f6c973e3 від 13.01.2024 року, складеною та підписаною в електронній формі платіжною установою. ТОВ «ФК Фінекспрес»\~\~ відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між ТОВ «ФК Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», прийняло до виконання платіжну інструкцію, надану за допомогою АРІ-інтерфейсу позикодавцем та завершило платіжну операцію 13.01.2024 року на суму 12000,00 грн, перерахувавши за номером платіжної картки відповідача, зазначену суму грошей, номер платежу № afa2c692-694a-4afb-a5c0-f996f6c973e3. Отже зобов`язання за договором позики позикодавець ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконав у повному обсязі. 26.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №26/06/225, за умовами якого останній набув права грошової вимоги до фізичних осіб - боржників, в тому числі за договором позики від 13.01.2024 року №76137723. Відповідно до Реєстру прав вимог №27/06/25 від 27.06.2025 року Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 року в тому числі до Відповідача в сумі 11 925,00 грн. з яких: 11 925,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу. Також позивач просив стягнути з відповідача суму сплаченого ним судового збору в розмірі 2422,4 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3500 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.3). Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся шляхом надіслання ухвали та судової повістки на зареєстроване місце проживання (перебування), але до суду повернувся конверт з відміткою «без вручення адресату» (а.с.18) тому судом було здійснено виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади (а.с.20). В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 13.01.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 76137723. Згідно з п. 2.1 договору, сума (загальний розмір) позики становить 12000,00 грн. Відповідно до п. 2.2 договору, позика надається строком на 30 днів. Згідно з п. 2.3 договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування позикою становить 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора XngNSMph0K, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу frosinanikitenko@gmail.com. ТОВ «1 Банк» виконав свої зобов`язання за договором позики №76137723 від 13.01.2024 року, перерахувавши грошові кошти в розмірі 12000,00 грн. на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , що підтверджується електронною платіжною інструкцією № afa2c692-694a-4afb-a5c0-f996f6c973e3 від 13.01.2024 року Згідно з довідкою № КД-000036557/ТНПП від 10.07.2025 р. ТОВ «ФК Фінекспрес», підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 р., укладеного між Компанією/ТОВ «ФК Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 15.06.2021 року, сума 12000,00 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу afa2c692-694a-4afb-a5c0-f996f6c973e3. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком за період з 26.06.2025 р. по 28.07.2025 р. складає\~11925,00 грн., зокрема: - 11925,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання це таке правовідношення, в якому управомочна особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник. Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 26.06.2025 р. ТОВ «1\~Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали Договір факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75279847 від 15.06.2021 р. 31.03.2023 р. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали Договір факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №76137723 від 13.01.2024 р. Відповідно до Реєстру прав вимог №27/06/25 від 27.06.2025 року Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 року в тому числі до Відповідача в сумі 11 925,00 грн. з яких 11 925,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Таким чином, позикодавець ТОВ «Фінпром Маркет» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. З цих підстав позов підлягає задоволенню, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» підлягає стягненню заборгованість за договором №76137723 від 13.01.2024 року в розмірі 11925,00 гривень. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «Фінпром маркет» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн. За умовами ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Фінпром маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено договір про надання правничої допомоги №01-11/2024 від 01.11.2024 року, та рахунок на оплату замовлення, на підставі яких вартість надання правової допомоги склала 3500,00 грн. Дослідивши докази у справі, враховуючи висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, відсутність заперечень зі сторони відповідача щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3500 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Outcome: approved