Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Орган опіки та піклування Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області звернувся до суду із цим позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якій обгрунтовують тим, що Наказом начальника Служби у справах дітей Буської районної державної адміністрації від 05.08.2013 року №66 п/р «Про взяття на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах служби у справах дітей Буської райдержадміністрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] », малолітнього [PERSON] поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, однак наказом начальника СуСД Буської РДА від 06.08.2013 року №67 п/р внесено зміни до попереднього наказу, а саме до зміни прізвища [PERSON] на прізвище « [PERSON] ». Дитина поставлена на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставина,х у зв?язку з тим, що батьки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ухиляються від виконання батьківських обов?язків та перебувають на обліку по даний час. Відповідно до листа Утішківської сільської голови Тетяни Лакатош від 09.07.2013 року №185 виконавчий комітет Утішківської сільської ради просить розглянути ситуацію безпритульності дітей у сім?ї [PERSON] , оскільки двомісячна дитина залишається без нагляду, голодна. Співмешканка ( [PERSON] - мати дитини) не виконує свої материнські обов?язки, вживає спиртне. 06.08.2013 року розпорядженням першого заступника голови Буської районної державної адміністрації влаштовано у дитячий будинок змішаного типу «Добре серце» малолітніх дітей [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , де вони пробули до 2023 року. Сектором «Служба у справах дітей» неодноразово проводились бесіди із [PERSON] , щодо вживання нею алкоголю, тютюнових виробів, та налагодження житлово - побутових умов проживання з метою повернення в її сім?ю дітей, однак жінка агресивно кричала, що держава зобов?язана утримувати її дітей та заперечувала щодо повернення їх в її сім?ю. Відповідно до листа керівника апарату Буської райдержадміністрації від 06 серпня 2016 року №03-06/1639 вбачається, що комісією з питань захисту прав дитини при Буській РДА було розглянуте питання щодо влаштування [PERSON] , [INFO] в комунальний заклад Львівської обласної ради «Будинок дитини №1», у разі невизнанням батьком [PERSON] батьківства у термін до 08.08.2013 року, однак із свідоцтва про народження [PERSON] , виданого виконавчим комітетом Боложинівської сільської ради 06.08.2013 року серії [NUMBER] вбачається, що батьком малолітнього було виконано зобов?язання та встановлено батьківство. [PERSON] неодноразово звертався до служби у справах дітей щодо невиконання його співжителькою батьківських обов?язків щодо їх сина [PERSON] , однак сам не вживав жодних заходів для належних житлово - побутових умов проживання сина, систематичного відвідування [PERSON] навчального закладу, охайним виглядом, станом здоров?я та інших базових потреб дитини, а саме: відповідно до заяви [PERSON] від 20.09.2017 року чоловік просить прийняти заходи до [PERSON] з приводу вживання алкогольних напоїв і невиконання батьківських обов?язків відносно неповнолітнього [PERSON] , а також чоловік зазначив, що жінка знаходиться за місцем реєстрації у с. Вербляни. Відповідно до заяви від 11.08.2016 року, з якою [PERSON] звернувся до служби у справах дітей Буської РДА від чужого імені, відповідно до відповіді про розгляд заяви від 08.09.2016 року №881 вбачається, що санітарний стан будинку задовільний, однак з жінкою проведено профілактичну розмову з приводу запобігання вживання нею алкогольних напоїв. Варто зазначити, що коли [PERSON] переставала зловживати алкоголем, умови ії проживання покращувались, жінка постійно поралась по господарству, варила їсти, прибирала на подвір?ї, однак покращення були дуже тимчасові. Батьки [PERSON] [INFO] - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] систематично не виконували батьківських обов?язків, не займалися вихованням та належним утриманням дитини, умови проживання постійно були в незадовільному стані, в будинку брудно, речі розкидані, неприємний запах у приміщенні. Житло потребує ремонту. Не було їжі у достатній кількості. Мати - [PERSON] , систематично, тривалий час зловживає алкогольними напоями, не працює, до рекомендацій членів комісії не прислухається. Батько - [PERSON] , вихованням сина не займається, оскільки він постійно перебуває у роз?їздах (несистематичний підробіток). Дитина неходила в школу, батьки не реагували на зауваження та притягнення до адміністративної відповідальності не допомагали батькам змінити свою незрозумілу позицію, [PERSON] під час сварок постійно виганяв співжительку з дитиною з дому, що стверджується актами обстеження житлово-побутових умов сім?ї від 07.02.2017 р., 12.01.2022 р., 08.03.2022 р., 22.11.2022 р., 31.08.2023 р., 24.10.2023 р., 09.04.2024 р., 16.07.2024 р., 25.07.2024 р., 21.08.2024 р. [PERSON] навчався в Утішківському 33СО І-ІІ ступенів Красненської селищної ради, однак рівень його успішності незадовільний і хлопчик не відвідував навчальний заклад, що стверджується заявами директора Утішківського 33СО I-ІІ ступенів [PERSON] вих. №24 від 23.10.2023 року, Вих. №67 від 28.02.2024 р., Вих. №85 від 07.05.2024 р., що 16.05.2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Красненській селищній раді, було розглянуто заяви [PERSON] та [PERSON] , жителів с. Утішків Золочівського району Львівської області, щодо влаштування їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] до Буського дитячого будинку «Добре серце» у зв?язку із перебуванням сім?ї в складних життєвих обставинах. Комісія прийняла рішення влаштувати малолітнього [PERSON] , [INFO] , в Буський дитячий будинок «Добре серце» з 20.05.2024 року по 20.07.2024 року. Відповідно до інформації, наданої ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області від 18.02.2025 року №55650-2025 [PERSON] , [INFO] , протягом року два рази притягався до адміністративної відповідальності за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов?язків щодо виховання дітей, а саме: 10.06.2024 року по ч. 1 ст. 184 КУпАП та 28.01.2025 року по ч .2 ст. 184 КУпАП. Відповідно до довідки - характеристики від 17.02.2025 р. [PERSON] , [INFO] , проживала без реєстрації в будинку співмешканця [PERSON] , який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не працевлаштована, зловживає алкогольними напоями, зі слів сусідів дитину не пильнувала, неодноразово падходили скарги на поведінку [PERSON] . [PERSON] , є власником домогосподарства, алкогольними напоями не зловживає, вихованням сина не займається, не піклується про нього. Відповідно до характеристик з Утішківського ЗЗСО І-ІІ ст. [PERSON] не читає, знає декілька букв, склади повторює за вчителем, писати не вміє, або ж пише по шаблону букви та цифри, володіє порядковою лічбою від 1 до 10, не вміє рахувати. Словниковий запас учня бідний, хлопчик мовчазний, замкнутий. 16 січня 2025 року на адресу органу опіки та піклування Красненської селищної ради Золочівського району надійшло повідомлення від Головного управління національної поліції у Львівській області Золочівського районного відділу поліції №2 про те що, 16.01.2025 року працівником ювенальної превенції Золочівського РВ ГУНП у Львівській області [PERSON] було виявлено малолітнього [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] без батьківського піклування, дитину доставлено до педіатричного відділення КНП «Буської ЦРЛ», про що складено відповідний акт. Рішенням виконавчого комітету Красненської селищної ради від 17 січня 2025 року №1064 малолітнього [PERSON] , [INFO] влаштовано в сім?ю патронатного вихователя. Батьки малолітнього протягом місяця після влаштування дитини в сім?ю патронатного вихователя не цікавились місцем перебування дитини до моменту запрошення батька на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Красненській селищній раді, куди батько - [PERSON] прийшов та написав письмове клопотання про надання йому інформації щодо місяця перебування його сина. Варто зазначити, що психологом центру соціальних служб територіальної громади, де перебуває малолітній повинна була проведена робота для з?ясування доцільності проведення побачень батька із дитиною та готовності дитини до таких побачень. Після отримання відповідного висновку психолога, у разі позитивного ставлення дитини до побачення із батьком, службою у справах дітей організована зустріч дитини із біологічним батьком відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2021 року №893 «Деякі питання захисту прав дитини та надання послуги патронату над дитиною». 18.02.2025 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Красненській селищній раді було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , жителів с. Утішків Золочівського району Львівської області, щодо їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На засідання комісії мати, [PERSON] не з?явилась. Батько, [PERSON] , був присутній, де зазначив, що заперечує проти позбавлення його батьківських прав, додавши, що не змінить умови проживання, бо дитина в таких умовах привикла проживати. Зазначив, що якщо [PERSON] захоче жити в іншій сім?ї, тоді він погодиться, однак тільки враховуючи думку дитини, а тому Орган опіки та піклування просили суд задовольнити повністю позов. Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 07 квітня 2025 року залишено позовну заяву без руху для усунення недоліків по сплаті судового збору. 14.04.2025 року до суду через Електронний суд надійшла заява від представника позивача про усунення недоліків, а саме: сплата судового збору в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді від 14.04.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 19.06.2025 року закрито підготовче провадження із призначенням справи до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просила позбавити батьківських прав відповідачів, оскільки 12 років сім`я перебуває у складних життєвих обставинах. [PERSON] (12 років) перебуває в патронатній сім`ї тимчасово. Просить суд задовольнити позовні вимоги повністю, хоча визнала, що відповідачка [PERSON] за час розгляду справи позитивно змінилася. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог, стверджує та надає докази про покращення життєвих умов, крім того, пройшла реабілітацію від алкогольної залежності, а також влаштувалася на офіційну роботу. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, жодних клопотань не надходило. Заслухавши доводи представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами п`ятою сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням,\~позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Красненської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 24 лютого 2025 року №1086, підтверджено, що орган опіки та піклування вважає зо доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] батьківських прав по відношенню до їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідно до Акту обстеження умов проживання, проведено обстеження умов проживання в [ADDRESS] , підтверджено, що умови проживання задовільні, у [PERSON] є власне спальне місце, забезпечений всім необхідним для повноцінного розвитку дитини. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: власний простір, розвиваючі зошити-тренажери, одягом, взуттям та засобами гігієни. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] (патронатний вихователь), [PERSON] (помічник патронатного вихователя), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (власні діти). Стосунки, традиції сім`ї: дитина в сім`ї поводиться безконфліктною, злагоджено з іншими дітьми, малодовірливий до дорослих. Результат бесіди і ставлення членів сім`ї до рішення прийняти на виховання дитину: [PERSON] проживає в патронатній сім`ї з 17.01.2025 року, адаптація дитини пройшла швидко, хлопець швидко адаптувався та знайшов спільну мову із дітьми, декілька раз спілкувався по телефону з батьком, проте розмова швидко завершилася через вживання батьком нецензурної лексики. З матір`ю не спілкувався жодного разу, зі слів [PERSON] йому подобається в патронатній сім`ї і додому повертатися не поспішає. Крім того, згідно Акту обстеження умов проживання від 17.04.2025 року, в [ADDRESS] , підтверджено, що умови проживання задовільні, у [PERSON] є власне спальне місце, хлопець забезпечений всім необхідним для гармонійного розвитку. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окрема кімната, хлопець має місце для відпочинку та навчання, забезпечений одягом, взуттям, засобами гігієни. Відповідно до довідки від 05 вересня 2025 року №712, виданої громадською організацією «Сім доріг», підтверджено, що [PERSON] з 05 квітня 2025 року по 04 вересня 2025 року перебувала в центрі психосоціальної реабілітації ГО «СІМ ДОРІГ» та пройшла курс реабілітації за програмою психосоціальної реабілітації осіб з хімічною і нехімічною залежності за адресою: с. Брюховичі Львівського району Львівської області. Згідно свідоцтва № [NUMBER] від 29.08.2025 року, виданого Центром психічного здоров`я, видано [PERSON] , підтверджено, що було проведено курс комплексного лікування від алкогольної залежності. Хворій категорично протипоказані етаноловмісні препарати, в разі порушення режиму тверезості можуть з`явитися тяжкі насліжки для здоров`я. В ході судового засідання відповідачка [PERSON] надала суду фото підтвердження належного стану будинку для проживання дитини, а саме: фото холодильника та морозильної камери із замороженимм продуктами, фото чистого та прибраного стола на кухні, фото кімнати з окремим ліжком для дитини, фото вітальні, де всі речі складені, фото прибраного подвір`я, фото шафи з речами для дитини та фото робочого стола для навчання дитини. Згідно довідки від 21.10.2025 року №1, підтверджено, що [PERSON] працює в ФОП « [PERSON] », з 16 жовтня 2025 року, згідно наказу № 15 від 15.10.2025, з місячним окладом 10\~000, 00 грн. На даний момент займає посаду укладальника-пакувальника. Так, із огляду на наведене та в розрізі заслуханих пояснень [PERSON] , суд вважає, що відповідачка змінила стан житла, зробила комфорті умови для проживання дитини, забезпечила власним спальним місцем, робочим столем для навчання, покращила вигляд будинку, пройшла реабілітацію та не вживає алкогольних напоїв, а також влаштувалася на роботу. Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Крім того, у відповідності до вимог частини першої статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ч. 1 ст. 165 СК України). Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дитини, суд прийшов до переконання про свідоме ухилення відповідача своїх батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої дитини, зокрема визнання заявлених позовних вимог в судовому засіданні, а тому зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання своєї дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов 'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх обов 'язків. Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року в справі №686/16892/20, від 03 серпня 2022 року в справі №306/7/20, від 07 грудня 2022 року в справі №562/2695/20, від 11 січня 2023 року в справі №461/7447/17, від 06 вересня 2023 року в справі №545/560/21. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 19 лютого 2025 року в справі №147/277/24, за загальним правилом, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Водночас, якщо з моменту проживання дитини з одним із батьків пройшов значний період часу, інтереси дитини в такому разі можуть превалювати над інтересом того з батьків, який бажає відновити сімейні відносини зі своєю дитиною. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 лютого 2025 року в справі №144/924/24 констатує, що Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 18 лютого 2021 року в справі №645/920/19, від 07 лютого 2022 року в справі №759/3554/20, від 12 лютого 2024 року в справі №202/1931/22). Необґрунтоване та передчасне (за відсутності застосування гнучких заходів впливу для спонукання матері до належного виконання своїх батьківських обов`язків) позбавлення батьківських прав (прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті кровної спорідненості з нею, не може вважатися таким, що відповідає інтересам дитини. Разом із тим, Верховним Судом у постановах від 07 лютого 2024 року в справі №455/307/22, від 22 листопада 2023 року в справі №1915/2789/12 та в інших акцентував, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків. Проте, обставини, які свідчать про необхідність застосування такого заходу впливу до матері дитини, наявності з боку матері загрози для благополуччя дитини, її здоров`я та психічного розвитку, матеріали справи не містять. При цьому, обставин, які би характеризували відповідачів як таких, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку, у цій справі не встановлено. Із позовом про стягнення із відповідачів аліментів на утримання сина позивач також звернувся, проте у справі встановлено виправлення винної поведінки батьків, які надають допомогу дитині, а тому стягненні аліментів також слід відмовити. Отже, враховуючи усталену судову практику у спірних правовідносинах і те, що малолітня дитина не повинна бути розлучена зі своєю матір`ю та батьком, крім тих випадків, коли є виключні обставини, а також з огляду на те, що позивач не довів навмисного свідомого ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків та її винної поведінки, суд вважає відсутніми підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України для застосування до відповідачів такого крайнього заходу, як позбавлення їх батьківських прав щодо сина. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі №461/7387/16, від 29 квітня 2020 року в справі №522/10703/18, від 07 лютого 2024 року в справі №455/307/22 про відмову в позбавленні відповідачів батьківських прав. Разом із тим, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» від 10.02.2010). Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України» від 18.07.2006). За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідачів щодо їх сина та стягнення аліментів слід відмовити повністю. Ураховуючи викладене, та

Outcome: dismissed