Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час перебування у цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON] у них народилась дочка [PERSON] . У зв`язку із тим, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі у свідоцтві про народження батьком дитини зазначено [PERSON] . Справжній батько дитини - [PERSON] заперечував факт свого батьківства та не бажав подавати спільну заяву про визнання батьківства. З метою забезпечення його участі в утриманні та вихованні спільної дочки, позивач була змушена звернутись до суду з позовом про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.12.2021 її позовні вимоги задоволено, вирішено визнати [PERSON] батьком [PERSON] та вирішено внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.08.2022 стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на доньку в розмірі 2000 грн щомісячно. З дня відкриття виконавчого провадження [PERSON] не в повній мірі проводив оплату аліментів. В результаті, з березня 2024 по січень 2025 утворилась заборгованість сукупно за вісім місяців на суму 22000 грн. Листом Дрогобицького ВРП ГУ НП у Львівській області від 13.12.2023 позивача [PERSON] повідомлено, що [PERSON] відсутній за місцем проживання, з 2021 року перебуває закордоном. У зв`язку з тим, що [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, не сплачує аліменти, позивач [PERSON] звернулась до органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради із заявою для надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] для подальшого звернення до суду з позовом. 16.06.2025 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позовну прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. Відповідачу ухвала була направлена за встановленою судом адресою місця реєстрації, однак надіслана судом поштова кореспонденція відповідачем не отримана і повернута до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з тим, що адресат «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Задля дотримання принципу диспозитивності цивільного процесу та реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, відповідача було повідомлено про дату, час, місце та порядок розгляду даної справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Правом на подання відзиву відповідач не скористався. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що учасники справи проти заочного розгляду справи не заперечували, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві, доповнила, що батько дитини відповідач по справі бачив їх дитину два рази - у 2019 році під час хрещення та через рік на день народження. Аліменти він не сплачує, заборгованість по аліментах станом на січень становила 22000 грн. Він жодним чином не надає матеріальної допомоги, не цікавиться вихованням доньки, фактично самоусунувся від виконання батьківських обо`зків. У судовому засіданні представник позивача адвокат Шемеляк М.С. позовні вимоги підтримав. Вказав, що відповідач перебуває закордоном з 2021 року. У нього відсутня зацікавленість у вихованні дитини, яку повністю утримує матір. Просив позовні вимоги його довірительки задоволити повністю. Представник третьої особи - головний спеціаліст відділу-служби у справах дітей Костик М.П. в судове засідання не з`явилась, на адресу суду поступив лист, в якому заступник начальника відділу-служби у справах дітей Сторонський О. зазначив, що просить розглянути справу без участі представника відділу-служби у справах дітей, при винесенні рішення просив врахувати інтереси малолітньої дитини [PERSON] . Суд, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, заслухавши учасників справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд з такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства. У п.54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав безумовно впливає на забезпечення прав, передбачених ст. 8 Конвенції. При цьому в цій категорії справ такий вплив суду слід розглядати з точки зору забезпечення відповідного права як дитини, так і батьків, забезпечуючи справедливий баланс між правами цих осіб, враховуючи принцип верховенства права у взаємозв`язку із принципом найкращого забезпечення інтересів дитини. За об`єктивного встановлення обставин того, що позбавлення батьків (або одного з батьків) батьківських прав щодо дитини буде відповідати найкращому забезпеченню інтересів дитини, такий крайній захід впливу на батьків може бути визнано виправданим та співмірним у демократичному суспільстві втручанням у право останніх на повагу до свого приватного і сімейного життя, передбаченого статтею 8 Конвенції. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. ЄСПЛ зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним («Мамчур проти України», заява № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, передбачені ст.166 СК України. Під час розгляду судом спорів, зокрема, щодо позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (частина четверта статті 19 СК України). Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23) вказано, що «тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування\~ними своїми\~обов`язками […]. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити\~поведінку батьків\~у кращу\~сторону неможливо,\~і лише\~за наявності\~вини у\~діях батьків. Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 553/2563/15-ц, від 23.01.2020 року в справі № 755/3644/19, від 23.06.2021 року у справі № 953/17837/19». Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дрогобичі Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Львів, від 30.01.2019, актовий запис №40 [PERSON] народилась [INFO] . Батько дитини - [PERSON] , мати - [PERSON] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.12.2021 у справі №442/8133/21 [PERSON] , [INFO] визнано батьком [PERSON] , [INFO] . При цьому, рішення мотивовано тим, що відповідачем [PERSON] визнано позов, останній знає, що [PERSON] є його дочкою. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.08.2022 у справі №442/3050/22 позов [PERSON] задоволено. Ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на доньку [PERSON] , 2019 року народження, в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з 07.06.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 07.11.2023 виданого Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». З розрахунку заборгованості по аліментах АСВП №70509480 від 10.02.2025, який виданий Дрогобицьким ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області вбачається, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів відповідно до виконавчого документа станом на 01.02.2025 становить 22000 грн. 18.02.2025 позивач [PERSON] зверталась із заявою до Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. Відповідно до листа начальника Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області від 13.12.2023 №12414/01/52 під час перевірки встановлено, що [PERSON] відсутній за місцем проживання. Згідно з інформації про факт перетину державного кордону України [PERSON] з 2021 року перебуває за кордоном. Листом директора закладу дошкільної освіти (ясла-садок №2) імені Отця Кирила Селецького Дрогобицької міської ради Львівської області №01-25/14 від 07.03.2025 підтверджується, що дитина [PERSON] , [INFO] дійсно відвідує ЗДО №2. Зі слів вихователя [PERSON] за час перебування дитини у закладі мати постійно приводить і забирає доньку, а також відвідує батьківській збори, свята та інші заходи, що проводяться в ЗДО №2 та здійснює оплату за харчування. Письмовими показами свідка [PERSON] від 25.03.2025 підтверджується, що [PERSON] мати забезпечує та виховує самостійно. Батько [PERSON] дитину не відвідує, з нею не спілкується і загалом не бере участі у її вихованні. Письмовими показами свідка [PERSON] від 24.03.2025 підтверджується, що [PERSON] мати виховує самостійно, [PERSON] не бере жодної участі у вихованні дитини та нерегулярно сплачує аліменти. Письмовими показами свідка [PERSON] від 05.04.2025 підтверджується, що батько [PERSON] не бере участі в її утриманні та вихованні, нерегулярно сплачує аліменти, мама виховує дитину самостійно. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконкому Дрогобицької міської ради від 16.09.2025 №256 визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої дочки [PERSON] . З даного висновку вбачається, що [PERSON] відомо про розгляд питання щодо позбавлення його батьківських прав, йому неодноразово скеровувались запрошення за адресою його реєстрації: [ADDRESS] та надіслано запрошення по WhatsApp, з`ясовано, що [PERSON] перебуває у Королівстві Іспанія. Проте жодної інформації та пояснення від нього станом на 29.08.2025 у відділ - служби дітей не надійшло. Відповідно до ч.1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За загальним правилом доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаній категорії справ, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 18 лютого 2021 року у справі № 645/920/19, провадження № 61-15290св20; від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, провадження № 61-1544св21; від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22, провадження № 61-14340св23). Із досліджених матеріалів справи встановлено поведінку [PERSON] , яка виражається у невиконанні батьківських обов`язків відносно дитини, а саме повної його відсутності у житті дівчинки та нерегулярному матеріальному її утриманні. Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав, безумовно охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Однак, враховуючи якнайкращі інтереси дитини, суд приходить до висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідає благополуччю дівчинки. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1211,20 грн за розгляд позовної вимоги про позбавлення батьківських прав. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять. На підставі наведеного та

Outcome: approved