Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення запису про особу, як батька, з актового запису про народження дитини. В позовній заяві позивач зазначив, що 15 вересня 2012 року він уклав шлюб з відповідачкою. Сімейне життя між нами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Після 2019 року вони фактично припинили шлюбні відносини та проживали окремо один від одного, проте шлюб не було розірвано офіційно. В кінці 2023року [PERSON] звернулась із позовом про розірвання шлюбу. 22 травня 2024 року рішенням Баранівського районного суду Житомирської області по справі №273/1692/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Під час розгляду справи № 273/1692/23 [PERSON] дізнався, що [INFO] у відповідачки народилась дитина - [PERSON] . Оскільки на час народження доньки сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, то реєстрація її народження здійснювалась на підставі ч. 1 ст.122 СК України, за приписами якої дитина, зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідачка не заперечує того факту, що він не є біологічним батьком її дитини, з моменту народження дитини не вимагала щоб останній приймав участь у вихованні та матеріальному забезпеченні її доньки та взагалі не повідомляла про її існування. Просить суд виключити з актового запису про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , вчиненого Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської обл. Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 28 липня 2021 року за № 441, відомості про [PERSON] , як про батька цієї дитини. Відповідному відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження № 441 від 28 липня 2021 року, який вчинений Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської обл. Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), виключивши в графі «батько» відомості про [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явився, його представник - адвокат Фрегер Г.Й. через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі, в якій зазначив, що просить розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Через канцелярію суду подала заяву в якій зазначила, що визнає той факт що [PERSON] не є біологічним батьком дитини. Позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити. Розгляд справи просить проводити без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) 28 липня 2021 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] , про що складено 28 липня 2021 року відповідний актовий запис № 441. Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 22 травня 2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 332 - розірвано. Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства відповідно до ст. 136 СК України є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Позивач зазначає, що лише підчас розгляду позову про розірвання шлюбу дізнався, що відповідач має дитину і він значиться її батьком. Відповідач [PERSON] не оспорює факту, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком своєї доньки [PERSON] , [INFO] , суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану. Згідно із п.п.20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві до суду не подала, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, обґрунтованого сумніву щодо достовірності та добровільності визнання відповідачем позову немає, суд за своїм внутрішнім переконанням приходить до висновку про обґрунтованість, правомірність та законність позовних вимог, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved