Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

16.04.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінтраст Капітал (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь загальну суму заборгованості у розмірі 93 750 грн. 00 коп., з яких: 10 000 грн. 00 коп. - сума основного боргу (сума кредиту); 52 500 грн. 00 коп. - сума процентів за користування кредитом нараховані первісним кредитором; 31 250 грн. 00 коп. - нараховані позивачем проценти за 125 календарних днів. Позов обґрунтований тим, що 30.03.2024р. між ТОВ Лінеура Україна та [PERSON] укладено у електронному вигляді кредитний договір № 4513965 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 30680 відповідно до ст. 12 Закону України Про електронну комерцію, при укладенні якого сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов. Відповідно до умов кредитного договору: тип кредиту - кредит; сума кредиту - 10 000 грн.; строк кредиту - 360 днів (з 30.03.2024р. до 24.03.2025р.); періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів; спосіб надання кредиту - безготівковий, шляхом перерахування на банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу № [NUMBER] , який вказано особисто відповідачем. ТОВ Лінеура Україна свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 10 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ Пейтек Україна. Згідно з п. 3.1 договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. Пунктом 1.4.1 договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 договору. Пунктом 1.4.2 передбачено знижену процентну ставку - 0,01% в день, яка застосовується на умовах якщо клієнт до встановленого п. 1.4.2 строку чи протягом 3 днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти в сумі не менше першого платежу визначеного у графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, то проценти, що повинен сплатити клієнт будуть перераховані за зниженою процентною ставкою. Первісним кредитором у період з 30.03.2024р. до 25.10.2024р. були нараховані проценти у сумі 52 500 грн. 00 коп. У цей період кошти на погашення заборгованості відповідачем не вносилися. 25.10.2024р. ТОВ Лінеура Україна на підставі договору факторингу № 25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ ФК Фінтраст України набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до умов кредитного договору строк його дії 360 днів, з 30.03.2024р. по 24.03.2025р. Станом на дату укладення договору факторингу від 25.10.2024р. строк дії кредитного договору не закінчився та до його закінчення залишалося 125 календарних днів (з 26.10.2024р. до 27.02.2025р.), а тому позивачем здійснено нарахування процентів за стандартною ставкою в сумі 31 250 грн. 00 коп. (10 000 грн. 00 коп. * 2,5% = 250 грн. 00 коп. * 125 календарних днів). Тому розмір процентів в загальному складає 83 750 грн. 00 коп. Штрафні санкції нараховані відповідно до п. 6.4 кредитного договору та розмір таких становить 5 000 грн., однак позивач вважає їх такими, що не підлягають стягненню, з огляду на Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Заборгованість по кредитному договору не сплачена, ні на рахунки первісного, ні на рахунки нового кредитора, а тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у заявленому в позові розмірі. 25.11.2024р рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінтраст Україна змінено найменування товариства на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінтраст Капітал. Також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп. 09.05.2025р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінтраст Капітал до [PERSON] про стягнення заборгованості. Цією ж ухвалою за клопотанням представника позивача Столітнього М.М. про витребування доказів, витребувано від Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК наступні докази: 1) інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); 2) \~інформацію щодо підтвердження факту зарахування коштів 30.03.2024р. на платіжну картку банком-емітентом якої є АТ А-БАНК № [NUMBER] у сумі 10 000 грн. 00 коп. від ТОВ Лінеура Україна (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ Пейтек Україна. 29.05.2025р. представник позивача Столітній М.М. надав до суду Заяву про виконання ухвали суду з додатками: довідкою провайдера ТОВ Пейтек Україна № 20241101-6317 від 01.11.2024р. про перерахування коштів у сумі 10 000 грн. 30.03.2024р. на картку маска картки [NUMBER] ; договір між ТОВ Лінеура Україна та ТОВ ПЕЙТЕК; розрахунок заборгованості ТОВ ФК ФІНТРАСТ КАПІТАЛ; розрахунок заборгованості ТОВ Лінеура Україна. Водночас, у цій же заяві вказав, що переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору № 4513965 від 30.03.2024р. про надання коштів на умовах споживчого кредиту між ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА та [PERSON] здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ ПЕЙТЕК УКРАЇНА. Платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Надання Кредитору відомостей щодо захищеного номера банківської карти для здійснення переказу грошових коштів, які відомі лише відповідачу, свідчить що попередньо (до зарахування коштів), сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, в тому числі і спосіб здійснення перерахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору. Зазначив, що як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості товариством в свою чергу було надано розрахунок заборгованості по кредитному договору, який оформлений належним чином як документ товариства, що підписаний директором ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА та скріплений печаткою товариства. 10.06.2025р. представниця відповідачки [PERSON] - [PERSON] подала відзив на позов у якому просила відмовити у задоволенні позовної заяви. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову вказувала, що відповідачка фактично не отримувала кредитні кошти у розмірі 10 000 грн., оскільки невідомі особи отримали доступ до даних відповідачки у мобільному застосунку Дія та в месенджерах, після чого отримали кредит від імені відповідачки. Дані обставини є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12024153200000027. Повідомлення ТОВ Лінеура Україна № 4307 від 30.07.2024р. про зупинення нарахування процентів за договором № 4513965 від 30.03.2024р. є одностороннім правочином, оскільки зупинення нарахування процентів відбулося через волевиявлення представника ТОВ Лінеура Україна та було спрямоване на припинення права ТОВ Лінеура Україна нараховувати проценти за кредитним договором. У зв`язку з викладеним, за наявності повідомлення первісного кредитора про зупинення нарахування процентів, стягнення таких процентів в судовому порядку суперечить односторонньому правочину у формі повідомлення ТОВ Лінеура Україна № 4307 від 30.07.2024р. Відсутні докази переходу права вимоги за кредитним договором до позивача, а саме: наявний у матеріалах справи витяг з реєстру боржників від 25.10.2024р. не підписаний сторонами. Відповідачка є дружиною військовослужбовця, який 14.04.2022р. був призваний на військову службу по мобілізації та брав участь у бойових діях та забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, зник безвісти 10.07.2023р. поблизу н.п. Кармазинівка Сватівського району Луганської області. Тому, навіть якби відповідачка і отримала кредит, то вона є звільненою від сплати процентів відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України від 20.12.1991р. № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Крім того, у позовній заяві сума боргу за процентами розрахована з урахуванням того, що денна процентна ставка становить 2,5 %. Проте, відповідно до Закону України Про споживче кредитування максимальна денна процентна ставка до 23.04.24р. повинна становити - 2,5%, до 21.08.2024р. - 1,5%, а з 22.08.2024р. і дотепер - 1%. Тому, навіть якби відповідачка і отримала кредит та не була звільненою від сплати процентів як дружина військовослужбовця, то позовна заява містить невірний розрахунок заборгованості за процентами. Матеріали справи не містять первинних документів бухгалтерського обліку, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, які б підтверджували наявність та достовірність заборгованості за кредитним договором. На підтвердження своїх доводів позивач додав до позовної заяви розрахунок заборгованості за період з 30.03.2024р. до 25.10.2024р. від ТОВ Лінеура Україна (первісний кредитор) та розрахунок заборгованості за період з 26.10.2024р. до 27.02.2025р. від позивача. Дані розрахунки не є документами первинного бухгалтерського обліку, а є односторонніми арифметичним розрахунками стягуваних сум, які повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони, у даному випадку від первісного кредитора та позивача. В додатки до відзиву на позовну заяву представниця відповідачки додала: 1) витяг з ЄРДР № 12024153200000027 за ч.1 ст. 190 КК України, за фактом звернення [PERSON] від 31.03.2024р. про те, що 29.03.2024р. невідома особа шляхом зловживання довірою, користуючись акаунтом її доньки в месенджері Вайбер під приводом матеріальної допомоги заволоділа грошовими коштами перерахованими заявницею з власної банківської картки № [NUMBER] на банківську картку, яку надала невідома особа № 4323347367930598 в загальній сумі 2 000 грн.; постанову про визнання потерпілою у кримінальному провадженні № 12024153200000027 згідно з якою [PERSON] визнано потерпілою у даному кримінальному провадженні (невідомі особи шляхом взламу її акаунту в соціальній мережі Телеграм отримали доступ до особистих даних та в подальшому використали їх власних цілях в оформленні кредиту, який [PERSON] особисто не оформляла); 2) 4 аркуші паперу на яких міститься друкована інформація щодо листування, між якими особами та з використанням яких за стосунків - інформація не відображена; 3) відповідь на адвокатський запит № 4307 від 30.07.2024р. у якій ТОВ Лінеура Україна повідомила адвоката, що підписання договору з [PERSON] відбулося 30.03.2024р. об 01 год. 00 хв 56 с та що інформація про прізвище, ім`я та по батькові клієнта який підписав договір, місце його проживання, ідентифікаційний номер, паспортні дані, відомості про час, дату підписання договору згенеровано в момент підписання договору та містяться у розділі 10 Реквізити та підписи сторін у розділі додатку № 1 договору. Отже, як вказано у відповіді, оскільки договір підписаний клієнтом одноразовим ідентифікатором (30680) він укладений з додержанням письмової форми, та його примірник направлений на електронну пошту клієнта в особистий кабінет. У відповіді також зазначено про перерахування коштів на картку № [NUMBER] ; 4) свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , за результатами реєстрації якого дружині присвоєно прізвище з [PERSON] на [PERSON] ; 5) свідоцтво про народження [INFO] дитини [PERSON] серії [NUMBER] видане 28.02.2017р.; 6) свідоцтво про народження [INFO] дитини [PERSON] видане 25.01.2023р. Федеративною Республікою Німеччина (ВРАГСу Кіль) ІV 355-149.13. 7) довідка № 299 про реєстрацію громадянина України [PERSON] видана 07.04.2023р. Генеральним консульством України у Гамбурзі, відповідно до якої [PERSON] набув громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України Про громадянство України. 8) повідомлення про зниклого безвісті [PERSON] , призваного на військову службу по мобілізації 14.04.2022р., який зник безвісти 10.07.2023р. під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, поблизу н.п. Кармазинівка Сватівського району Луганської області. 11.06.2025р. представник позивача Столітній М.М. надав відповідь на відзив, у якому просив позов задовольнити. Вказував, що 30.03.2024р. між ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА було укладено електронний Договір № 4513965 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у сумі 10 000 грн. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021р. дійшов такого висновку: Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі логін-пароль, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. А тому, представник позивача вважає, що підписання договору [PERSON] шляхом зазначення одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства. Подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі № 127/33824/19 від 07.10.2020р., проте у цій справі мова йшла про відсутність відображення електронного підпису на договорі та відсутність доказів отримання такого підпису позичальником: Без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до Закону України Про електронну комерцію, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У постанові Верховного Суду від 29.01.2021р. у справі №922/51/20 був сформульований правовий висновок, відповідно до якого учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ. Відповідачка, оформлюючи кредитний договір заходить на Вебсайт ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА https:/credit7.ua, в тому числі через Мобільний додаток Credit7 реєструється та створює електронний кабінет, в якому йому надходить текст Кредитного договору та де він має змогу ознайомитись з Правилами, Паспортом споживчого кредиту. А тому жодних сумнівів в тому, що 30.03.2024р. між ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір № 4513965 про надання коштів на умовах споживчого кредиту не виникає. Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжних провайдера ТОВ ПЕЙТЕК УКРАЇНА. Як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості Товариством в свою чергу було надано розрахунок заборгованості по кредитному Договору, який оформлений належним чином як документ Товариства, що підписаний директором ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА та скріплений печаткою Товариства. Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4513965 строк кредиту 360 днів: з 30.03.2024р. по 24.03.2025р. Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.10.2024р., строк дії договору № 4513965 від 30.03.2024р. не закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, ТОВ ФК ФІНТРАСТ КАПІТАЛ у період з 26.10.2024р. по 27.02.2025р. (125 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 31 250 грн. В додатки до відповіді на відзив представник позивача надав постанову Київського апеляційного суду від 24.04.2025р. № 754/4033/24 та скан-копію сторінок реєстру боржників що стосується [PERSON] 03.07.2025р. представниця відповідачки [PERSON] - [PERSON] подала заперечення на клопотання, в якому просила не приймати до розгляду долучений позивачем 11.06.2025р. до відповіді на відзив документ під назвою Скан-копії сторінок реєстру боржників. Вказує, що до позовної заяви позивачем було долучено документ Витяг з реєстру боржників по договору факторингу, відповідно до якого ТОВ Лінеура Україна передало, а ТОВ ФК Фінтраст Україна (Фактор) прийняло право вимоги до Відповідача за кредитним договором № 4513965. Під таблицею з реєстром боржників розміщено місце для підписів сторін (Фактора і Клієнта): від імені клієнта - [PERSON] , від імені фактора - Станіслав Сівек. Проте, витяг реєстру боржників не містить підписів уповноважених осіб клієнта та фактора та не скріплений печатками клієнта та фактора. Про дану обставину відповідачем було зазначено у відзиві на позовну заяву. Пізніше, до відповіді на відзив позивачем було долучено документ під назвою Сканкопії сторінок реєстру боржників, що стосуються [PERSON] . Відповідач ставить під сумнів даний документ та заперечує проти його приєднання до матеріалів справи, посилаючись на ч. 8 ст. 83 ЦПК України, згідно якої докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. 07.07.2025р. судом прийнято Ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у якій суд постановив здійснити перехід з розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінтраст Капітал до [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку спрощеного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. 18.09.2025р. судом прийнято ухвалу про закінчення підготовчого судового засідання у справі та призначення справи до судового розгляду по суті. Представник позивача Столітній М.М. у судові засідання 20.10.2025р. та 08.12.2025р. не з`явився, хоча належним чином в порядку. визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас, 20.10.2025р. звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги підтримав. Відповідачка та її представниця Плискань І.О. в судові засідання 20.10.2025р. та 08.12.2025р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку. визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду, шляхом направлення судової повістки про виклик одержувачу [PERSON] в її електронний кабінет. Водночас, 08.12.2025р. шляхом надсилання до підсистеми Електронний суд представниця відповідачки подала заяву про розгляд справи без її участі та без відповідачки участі. У вказаній заяві вказувала на необхідність відмови у позові, та просила звернути увагу на лист АТ Акцент-банк від 14.07.2025р. № 20.1.0.0.0/7-20250708/0135 про те, що у [PERSON] відсутні картки/рахунки у АТ А-Банк, а також на доводи викладені у відзиві на позовну заяву. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. 30.03.2024р. о 00:59:49 [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 82399 підписано Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит). 30.03.2024р. між ТОВ Лінеура Україна та клієнтом [PERSON] було укладено договір № 4513965 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі - договір № 4513965). Укладення договору здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-комунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток Credit7. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході його в особистий кабінет в порядку передбаченому законом України Про електронну комерцію, в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта вказаний ним при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Договір підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 30680 в дату та час 30.03.2024р. о 01:00:56 (п. 1.1 розд. 1 та розд.10 договору № 4513965). На умовах встановлених договором № 4513965 товариство надає клієнту кредит у гривні, а клієнт зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним. Сума кредиту - 10 000 грн. 00 коп. Строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка 2,50% в день та застосовується у межах всього строку кредиту, вказаного в пункті 1.3 цього Договору. Знижена процентна ставка - 0,01% в день, яка застосовується на умовах якщо клієнт до 08.04.2024р. чи протягом 3 днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти в сумі не менше першого платежу визначеного у графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, то проценти, що повинен сплатити клієнт будуть перераховані за зниженою процентною ставкою. В іншому випадку - застосовується стандартна процентна ставка (п.п. 1.2-1.4.2 розд. 1 договору № 4513965). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою - 344 420,82% річних та зниженою процентною ставкою - 96 526,49% річних (п.п. 1.5-1.5.2 договору № 4513965). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить за стандартною ставкою за ввесь строк користування кредитом - 100 000 грн. 00 коп. та зниженою процентною ставкою - 97 510 грн. 00 коп. (п.п. 1.6-1.6.2 договору № 4513965). Мета отримання кредиту - споживчі потреби (п. 1.8 договору № 4513965). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу № [NUMBER] (п. 2.1 договору № 4513965). Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, за методом факт/факт (п. 3.1 договору № 4513965). У розділі 5 договору № 4513965 сторони погодили, що клієнт має право, зокрема: - достроково повернути кредит як в повному обсязі так і частинами; - відмовитися від укладення договору, про що повідомити товариство не пізніше 14 календарних днів з моменту підписання та отримання його примірника, шляхом його направлення на електронну чи поштову адресу, та повернути отримані кошти протягом 7 днів з дня направлення товариству повідомлення. При цьому, у випадку неповернення споживачем загальної суми кредиту/процентів у зазначений строк відмова споживача від договору вважається такою, що не здійснювалася та договір продовжує діяти на тих же умовах. Відповідальність сторін за порушення умов договору у виді штрафу передбачена у розділі 6 договору № 4513965. Внесення змін та доповнень до договору оформлюється шляхом підписання сторонами додаткових договорів (угод) (п. 7.1 розд. 7 договору № 4513965). У п.п. 9.3, 9.7 розд. 9 договору № 4513965 визначено, що цей договір укладений строком на 365 днів. Він укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора який формується автоматично для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІКС товариства. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Підписуючи договір клієнт підтвердив, зокрема і те, що перед укладенням договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація про фінансову послугу та про її надавача, яка розміщена на веб-сайті, та що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в т.ч. на умовах фінансового кредиту ТОВ Лінеура Україна розміщені на веб-сайті, повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватися (п. 9.9 договору № 4513965). Всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі (в т.ч. електронній) або через особистий кабінет (п. 9.10 договору № 4513965). Також у додатки до позовної заяви надано Додаток № 1 до договору № 4513965 - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з визначенням періоду кредитування починаючи з 30.03.2024р. до 24.03.2025р. (360 днів), суми кредиту як 10 000 грн. 00 коп. та процентів за користування кредитом - 87 510 грн. 21.02.2022р. між ТОВ ПЕЙТЕК Україна та ТОВ Лінеура Україна укладено договір на переказ коштів 210222-1, предметом якого є надання замовником послуг партнеру з переказу коштів та співробітництво з метою надання клієнтам послуг виплати. Згідно листа ТОВ ПЕЙТЕК Україна вих. № 20241101-6317 від 01.11.2024р. - успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ Лінеура Україна 30.03.2024р. о 01:02:09 год. на суму 10 000 грн. зарахування на картку [NUMBER] , банк еквайр АТ ПУМБ. У вказаній довідці дані про прізвище, ім`я, по батькові одержувача коштів не вказано. З інформації, що перебуває у відкритому доступі за посиланням https://bankchart.com.ua/plastikovi_kartki/novini/karta_yakogo_banku_pochinaetsya_iz_4323_ вбачається що BIN 4323 34 (ідентифікатор, в якому зашифрована інформація про банк) стосується банку А-Банк (Україна), платіжна система: Visa, тип карти: дебетові, категорія карти: Classic. 09.05.2025р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження у цивільній справі. Цією ж ухвалою за клопотанням представника позивача Столітнього М.М. про витребування доказів, витребувано від Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК наступні докази: 1) інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); 2) інформацію щодо підтвердження факту зарахування коштів 30.03.2024р. на платіжну картку банком-емітентом якої є АТ А-БАНК № [NUMBER] у сумі 10 000 грн. 00 коп. від ТОВ Лінеура Україна (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ Пейтек Україна. 29.05.2025р. представник позивача Столітній М.М. надав до суду Заяву про виконання ухвали суду з додатками, зокрема довідкою провайдера ТОВ Пейтек Україна № 20241101-6317 від 01.11.2024р. про перерахування коштів у сумі 10 000 грн. 30.03.2024р. на картку маска картки [NUMBER] . Водночас, у цій же заяві вказав, що переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору № 4513965 від 30.03.2024р. про надання коштів на умовах споживчого кредиту між ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА та [PERSON] здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ ПЕЙТЕК Україна, а не як витребувано судом [NUMBER] . 14.07.2025р. на виконання ухвали суду від 09.05.2025р. в частині витребування доказів, АТ Акцент-Банк (АТ А-Банк) надало довідку № 20.1.0.0.0/7-20250708/0135 у якій повідомило, що у [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] відкриті картки/рахунки в АТ А-Банк відсутні. 11.06.2025р. представник позивача Столітній М.М. надав відповідь на відзив, у якому просив позов задовольнити. Вказував, що переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжних провайдера ТОВ ПЕЙТЕК УКРАЇНА. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 4513965 виготовленого ТОВ Лінеура Україна станом на 25.10.2024р. за період з 30.03.2024р. до 25.10.2024р., вбачається що боржнику [PERSON] нараховані відсотки виходячи із зниженої відсоткової ставки 0,01% в день, протягом перших 10 днів. Починаючи з 09.04.2024р. - 2,5 в день. Також, 12.04.2024р. позивачем здійснено перерахунок заборгованості по процентам нарахованих у період з 30.03.2024р. до 08.04.2024р. (10 днів) за ставкою 0,01% в день - 2,49% день, в зв`язку з невиконанням вимог договору для отримання зниженої процентної ставки. Заборгованість на кінець періоду, всього у сумі 67 500 грн., з них: 10 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 52 500 грн. - проценти та 5 000 грн. - штрафні санкції. Погашення заборгованості позичальником не вчинялися. 25.10.2024р. між ТОВ ФК Фінтраст Україна та ТОВ Лінеура Україна було укладено договір факторингу № 25/10/2024 відповідно до умов якого, п. 1.1 розд.1, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав, або виникне в майбутньому, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом (проценти). Перелік боржників та підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог зазначаються у Реєстрі Боржників. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2 та надходження ціни проваджу у повному обсязі згідно п.3.3 договору. Додатком № 2 до договору факторингу № 25/10/2024 значиться Акт прийому-передачі реєстру боржників підписаний зі сторони клієнта заступником директора [PERSON] та зі сторони фактора - в.о. генерального директора - Сівек С. Згідно платіжної інструкції № 3475 від 01.11.2024р. сторонами проведено фінансування за договором факторингу № 25/10/2024 у обсязі визначеному у п. 3.3 договору. У додатку № 1 до договору факторингу № 25/10/2024 - Витязі з реєстру боржників під порядковим номером 5998 значиться боржник [PERSON] , сума боргу 67 500 грн. 00 коп., з яких тіло кредиту 10 000 грн. 00 коп., 52 500 грн. 00 коп. - відсотки та 5 000 грн. - штрафні санкції. Витяг з реєстру боржників від 25.10.2024р. засвідчений підписом в.о. генерального директора ТОВ ФК Фінтраст Капітал Сівек С. та скріплений печаткою цього товариства. Про відступлення права вимоги до ТОВ ФК Фінтраст Україна боржників повідомлено в особистих кабінетах, зокрема щодо договору № 4513965 - 28.10.2024р. о 11:42. Номер телефону на який відправлено повідомлення - 380971976116 (Інформація ТОВ Лінеура Україна від 28.10.2024р.). Згідно розрахунку ТОВ Фінтраст Капітал за 125 календарних днів (з 26.10.2024р. до 27.02.2025р.) вбачається, що позивачем нараховані відповідачці відсотки за 125 календарних днів, в межах строку договору, відповідно до п.п. 1.3, 1.4., 1.4.1, 1.4.3, 3.1 договору, за стандартною процентною ставкою 2,2% в день від непогашеної суми кредиту 10 000 грн. 00 коп., всього у сумі 31 250 грн. 00 коп. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінтраст Україна [PERSON] від 25.11.2024р. змінено найменування товариства на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінтраст Капітал. Реєстраційні дії щодо зміни найменування позивача проведені державним реєстратором Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації 10.12.2024р., згідно виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадський формувань № 1000681070010062201 від 10.12.2024р. З свідоцтва серії [NUMBER] про реєстрацію шлюбу вбачається, що 20.08.2016р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, за результатами реєстрації якого дружині присвоєно прізвище з [PERSON] на [PERSON] . З повідомлення відділу РТЦК та СП від 13.07.2023р. вбачається, що [PERSON] , призваний на військову службу по мобілізації 14.04.2022р., зник безвісти 10.07.2023р. під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, поблизу н.п. Кармазинівка Сватівського району Луганської області. У відповіді Міністерства соціальної політики України від 14.03.2025р. наданої на ухвалу судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя Піх Ю.Р. відповідачка [PERSON] з 21.07.2023р. перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб та має зареєстроване місце перебування як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . 10.12.2024р. між адвокатом Столітнім М.М. та позивачем укладено договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги відповідно до якого (розд. 2) адвокат прийняв на себе зобов`язання з виконання наступних дій з надання правової допомоги: представляти інтереси клієнта у судових органах усіх рівнів, збирання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази у зв`язку з виконанням доручення, вчинення інших дій передбачених законодавством. У розділі 4 договору визначено порядок оплати послуг адвоката у формі гонорару, у фіксованій сумі або ж у процентному відношенні до ціни позову. Факт надання послуг підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт. Послуги професійної правничої допомоги надаються на підставі Заявки на виконання доручення. У заявці на виконання доручення № 7036 до договору № 10/12-2024 визначено переліг послуг - саме в рамках цивільного судочинства про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4513965 укладеного з боржником [PERSON] та ТОВ Лінеура Україна. Згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 10.12.2024р. № 7036 згідно з договором № 10/12-2024 від 10.12.2024р., [PERSON] надано наступну юридичну допомогу: 1) зустріч для надання первинної консультації та роз`яснень у часі 0,5 год. вартість 440грн.; 2) дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи у часі 1 год. вартість 840 грн.; 3) аналіз практики ВС, судів апеляційної інстанції у часі 0,5 год. вартість 4400 грн.; 4) підготовка декількох позицій з вивченого питання для ефективного захисту, узгодження позиції з клієнтом у часі 1 год. вартість 840 грн.; 5) письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на законодавство, судової практики у часі 1 год. вартість 840 грн.; 6) проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання письмових доказів, складання, оформлення та направлення адвокатських запитів - у часі 1 год. вартість 840 грн.; 7) складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4513965 та подання її до суду у часі 2 год. вартість 1 640 грн.; 8) складання та оформлення інших судових документів (додатків до позову, у часі 1 год. вартість 840 грн.; 9) складання і оформлення процесуальних документів для розгляду справи в суді (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви, клопотання) у часі 2 год. вартість 1 640 грн.; 10) представництво інтересів клієнта під час судового розгляду у часі 2 години вартість 1 640 грн. 00 коп. У вказаному ж Акті погоджено порядок оплати вартості наданих послуг - протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду по справі законної сили. Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей № 2011-ХІІ від 20.12.2011р., у редакції чинній станом на день укладення кредитного договору, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Цей же закон у редакції станом на 19.05.2024р. визначав, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України Про електронну комерцію № 675-VІІІ від 03.09.2015р. (далі - Закон № 675-VІІІ). У п.п. 5, 6, 7, 12 ст. 3 Закону № 675-VІІІ зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі логін-пароль, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 11 Закону № 675-VІІІ електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VІІІ електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону № 675-VІІІ в редакції на час виникнення спірних правовідносин,- визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому, сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України). Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу № [NUMBER] (п. 2.1 договору № 4513965). Згідно листа ТОВ ПЕЙТЕК Україна вих. № 20241101-6317 від 01.11.2024р. - успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ Лінеура Україна 30.03.2024р. о 01:02:09 год. на суму 10 000 грн. зарахування на картку [NUMBER] , банк еквайр АТ ПУМБ. У вказаній довідці дані про прізвище, ім`я, по батькові одержувача коштів не вказано. З інформації, що перебуває у відкритому доступі за посиланням https://bankchart.com.ua/plastikovi_kartki/novini/karta_yakogo_banku_pochinaetsya_iz_4323_ вбачається що BIN 4323 34 (ідентифікатор, в якому зашифрована інформація про банк) стосується банку А-Банк (Україна), платіжна система: Visa, тип карти: дебетові, категорія карти: Classic. 09.05.2025р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження у цивільній справі. Цією ж ухвалою за клопотанням представника позивача Столітнього М.М. про витребування доказів, витребувано від Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК наступні докази: 1) інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); 2) інформацію щодо підтвердження факту зарахування коштів 30.03.2024р. на платіжну картку банком-емітентом якої є АТ А-БАНК № [NUMBER] у сумі 10 000 грн. 00 коп. від ТОВ Лінеура Україна (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ Пейтек Україна. 29.05.2025р. представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про виконання ухвали суду з додатками, зокрема довідкою провайдера ТОВ Пейтек Україна № 20241101-6317 від 01.11.2024р. про перерахування коштів у сумі 10 000 грн. 30.03.2024р. на картку маска картки [NUMBER] . Водночас, у цій же заяві вказав, що переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору № 4513965 від 30.03.2024р. про надання коштів на умовах споживчого кредиту між ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА та [PERSON] здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ ПЕЙТЕК Україна, а не як витребувано судом [NUMBER] . 14.07.2025р. на виконання ухвали суду від 09.05.2025р. в частині витребування доказів, АТ Акцент-Банк (АТ А-Банк) надало довідку № 20.1.0.0.0/7-20250708/0135 у якій повідомило, що у [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] відкриті картки/рахунки в АТ А-Банк відсутні. 11.06.2025р. представник позивача Столітній М.М. надав відповідь на відзив, у якому просив позов задовольнити. Вказував, що переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжних провайдера ТОВ ПЕЙТЕК УКРАЇНА. Відповідачка заперечує укладення нею кредитного договору та отримання коштів за ним. Представник позивача при подачі позовної заяви до суду клопотав про витребування від Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК наступні докази: 1) інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); 2) інформацію щодо підтвердження факту зарахування коштів 30.03.2024р. на платіжну картку банком-емітентом якої є АТ А-БАНК № [NUMBER] у сумі 10 000 грн. 00 коп. від ТОВ Лінеура Україна. Саме цей номер картки вказаний у п. 2.1 кредитного договору. Однак, вже у заяві про виконання ухвали суду вказав, що переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору № 4513965 від 30.03.2024р. про надання коштів на умовах споживчого кредиту між ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА та [PERSON] здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] . Водночас, із клопотанням про витребування даних по вказаній картці/рахунку протягом усього часу судового розгляду не звертався, доказів погодження у спірному кредитному договорі саме реквізитів вказаного платіжного засобу для перерахування коштів, та їх перерахування за вказаними реквізитами № [NUMBER] - не надав. Як вбачається з довідки АТ Акцент-Банк (АТ А-Банк) № 20.1.0.0.0/7-20250708/0135 - у [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] відкриті картки/рахунки в АТ А-Банк відсутні. З листа ТОВ ПЕЙТЕК Україна вих. № 20241101-6317 від 01.11.2024р. - згідно якого успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ Лінеура Україна 30.03.2024р. о 01:02:09 год. на суму 10 000 грн. зарахування на картку [NUMBER] , банк еквайр АТ ПУМБ не можна ідентифікувати одержувача коштів (його прізвище, ім`я по батькові. РНОКПП, тощо). За такого, суд вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження належності рахунку [NUMBER] (який вказаний у п. 2.1 кредитного договору та у листі ТОВ ПЕЙТЕК Україна вих. № 20241101-6317) на який здійснено перерахування коштів на суму 10 000 грн. відповідачці. Таким чином, оскільки позивач не довів факт отримання відповідачкою кредитних коштів, позов не підлягає задоволенню. Суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням, і така позиція суду в окремо взятій справі не може розцінюватися як загальний висновок про застосування норм права, наведених у статті 96 ГПК України, у подібних правовідносинах. Верховний Суд послідовно додержується правової позиції про те, що роздруківки електронного листування не є ані письмовими доказами, ані електронними документами (копіями електронних документів) в розумінні частини першої статті 5 Закону № 851-IV, які могли б, з урахуванням інших наявних у справі доказів, достовірно підтвердити факти укладення між сторонами договорів та їх виконання в конкретних відносинах. При цьому в своїх постановах касаційні суди не формулювали висновок, що роздруківки електронного листування взагалі не можуть бути прийняті як допустимі докази, від якого просить відступити Касаційний господарський суд в ухвалі від 24 січня 2023 року в цій справі. Якщо з урахуванням конкретних обставин справи суд дійде висновку про те, що відповідне листування дає змогу встановити його учасників та може підтверджувати ті чи інші доводи сторін, наприклад, щодо наявності між ними відповідних відносин, ведення певних перемовин тощо, суд може прийняти таке листування як доказ і в такому разі надати йому оцінку сукупно з іншими доказами у справі (постанова ВП Верховного Суду у справі № 916/3027/21 від 21.06.2023р.), Щодо роздруківок листування наданих відповідачкою на обґрунтування своїх заперечень проти позову (а.с. 167-170) то вони не беруться судом до уваги, так як з них не можливо встановити з якого сервісу електронного листування вони виготовлені, та вони ж не дають суду можливості встановити, що в них міститься інформація, яка стосується правовідносин сторін, що виникли саме з договору № 4513965 між [PERSON] та ТОВ Лінеура України, та стосуються ведення певних перемовин щодо предмету доказування у цій справі. З цих же підстав суд не бере до уваги і витяг з ЄРДР № 12024153200000027 за ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом звернення [PERSON] від 31.03.2024р. про те, що 29.03.2024р. невідома особа шляхом зловживання довірою, користуючись акаунтом її доньки в месенджері Вайбер під приводом матеріальної допомоги заволоділа грошовими коштами перерахованими заявницею з власної банківської картки № [NUMBER] на банківську картку, яку надала невідома особа № 4323347367930598 в загальній сумі 2 000 грн. та постанову про визнання потерпілою у кримінальному провадженні № 12024153200000027 згідно з якою [PERSON] визнано потерпілою у даному кримінальному провадженні (невідомі особи шляхом взламу її акаунту в соціальній мережі Телеграм отримали доступ до особистих даних та в подальшому використали їх власних цілях в оформленні кредиту, який [PERSON] особисто не оформляла), тобто з них не можливо встановити, що в них міститься інформація, яка стосується правовідносин сторін, що виникли саме з договору № 4513965 між [PERSON] та ТОВ Лінеура України. Твердження про те, що після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України відповідачка з малолітньою дитиною виїхала з території України до Німеччини (на підтвердження чого відповідачкою надано свідоцтво про народження [INFO] дитини [PERSON] видане 25.01.2023р. Федеративною Республікою Німеччина (ВРАГСу Кіль) ІV 355-149.13 та довідка № 299 про реєстрацію громадянина України [PERSON] видана 07.04.2023р. Генеральним консульством України у Гамбурзі, відповідно до якої [PERSON] набув громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України Про громадянство України), суд вважає їх такими що не доведені належними засобами доказування. З відповіді Міністерства соціальної політики України від 14.03.2025р. наданої на ухвалу судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Піх Ю.Р. вбачається відповідачка [PERSON] з 21.07.2023р. перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб та має зареєстроване місце перебування як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Позивач також просить стягнути з відповідачки на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-УІ від 05.07.2012р. (далі - Закон № 5076-VІ) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VІ). У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі Схід / Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Представником позивача на підтвердження понесених витрат надано договір від № 10/12-2024 про надання правової допомоги з заявкою на виконання доручення та акт прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) за договором № 10/12-2024 від 10.12.2024р., якими підтверджується розмір вказаного виду витрат саме як 10 000 грн. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, з огляду на відмову у задоволенні позову, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed