Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказує, що 16.04.2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» (далі -товариство) відповідачем подано Заявку на отримання кредиту № 4213693. Відповідно до умов кредитного договору, до укладення договору відповідач отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб- сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний відповідачем при укладанні кредитного договору. Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 4213693 від 16.04.2021 року із ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного документа відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 6200,00 гривень. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин, внаслідок чого 13.09.2021 року згідно умов Договору відступлення права вимоги № 07Т, ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 4213693 від 16.04.2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача. Згідно до Договору відступлення сума боргу перед ТОВ «Діджи Фінанс» є обґрунтованою та становить 22203,27 гривень, із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 5036,00 гривень; - заборгованість за відсотками становить 16485,27 гривень; - заборгованість за комісійними винагородами становить 682,00 гривень; - заборгованість за пенею становить 0 гривень. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача направлено Повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. ТОВ «Діджи Фінанс» також вживало заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення Досудової вимоги про сплату заборгованості за Кредитним договором № 4213693 від 16.04.2021 року на адресу відповідача. Не зважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 4213693 від 16 квітня 2021 року в розмірі 22203 гривні 27 копійок, понесені судові витрати у розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок. Також просить справу розглядати без участі їх представника. Ухвалою суду від 26 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду додаткові пояснення з додатками, в яких просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника. /а.с. 120-155/ Відповідач в судове засідання не з`явився, 23 жовтня 2025 року представник відповідача через канцелярію суду надала відзив на позовну заяву з додатками, в якому просить позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» задовольнити частково та відмовити у стягненні процентів за кредитом, які нараховані внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування. Також надала клопотання, в яких просить дану справу розглядати за відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги не підтримують та просять в їх задоволенні відмовити та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами у розмірі 2000,00 гривень. /а.с. 105-118/ Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Справу судом\~розглянуто у\~порядку спрощеного\~позовного провадження,\~згідно з\~вимогами статтями\~274-279 ЦПК України. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 16 квітня 2021 року [PERSON] заповнив Анкету-заяву на кредит № 4213693, згідно якої погоджено умови кредитування: погоджена сума 6200,00 гривень, погоджений строк 30 днів, комісія за надання -11,00% одноразово, ставка процентів 1,25% за кожен день користування. /а.с. 15-16/ Відповідно до Витягу до Договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 року, сформованого 19 серпня 2025 року, в списку боржників зазначений [PERSON] , номер кредитного договору 4213693, дата договору 16.04.2021 року, сума заборгованості разом 22203,27 гривень, сума заборгованості за тілом 5036,00 гривень, сума заборгованості за відсотками 16485,27 гривень, сума заборгованості за комісією 682,00 гривень. /а.с. 19/ Згідно до відомості про щоденні нарахування та погашення, виданої ТОВ «Мілоан», зазначено, що [PERSON] згідно кредитного договору № 4213693 отримав 16.04.2021 року кредит у розмірі 6200,00 гривень, нарахована комісія за оформлення кредиту 682,00 гривень та йому нараховувались проценти згідно п.п. 1.5.2., 1.6. договору. Борг по тілу 5036,00 гривень, борг по відсотках 16485,27 гривень, борг по комісії 682,00 гривень, загальний борг 22203,27 гривень. Також зазначені суми сплачені [PERSON] по сплаті тіла кредиту та по процентам. /а.с. 20-22/ Відповідно до Договору про споживчий кредит № 4213693, укладеного 16 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» далі товариство та [PERSON] далі- позичальник, разом сторони, товариство зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Типом кредиту є кредит. Сума (загальний розмір) кредиту становить 6200,00 гривень у валюті: Українські гривні. Кредит надається строком на 30 днів з 16.04.2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 16.05.2021 року. Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 3007,00 гривень в грошовому виразі та 11,401,00 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 9207,00 гривень. Комісія за надання кредиту: 682,00 гривень, яка нараховується за ставкою 11,00% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 2325,00 гривень, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3 цього договору. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 договору. Продовження вказаного в п.1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання позичальника за цим договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь кредитодавця встановлені умовами цього договору, то така заборгованість повинна бути сплачена позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п.1.4. договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п.1.3 та п.2.3 цього договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п.3.2.5 договору. Позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п.1.1.-1.6. та п. 2.4. цього договору. У разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього договору, позичальник починаючи з дня наступного за останнім днем строку кредитування з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), за наявності вимоги кредитодавця зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення та не може бути більшою за 15% суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) нарахована за порушення зобов`язань позичальником не може перевищувати 50% від загальної суми кредиту одержаного позичальником за цим договором, а у випадку, якщо загальний розмір кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, сукупна сума неустойки не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. У разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог кредитодавця. Цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. /а.с. 24-32/ Даний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту № 4213693, передбачена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, а саме: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (кількість платежів, розмір платежів, періодичність внесення платежів) та інша інформація щодо кредитного договору. В даному паспорті зазначено, що сума кредиту 6200,00 гривень, строк кредитування 30 днів, процентна ставка- 1,25% за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування, вказаного в п. 1.3. договору. Стандартна (базова) процентна ставка 5,00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у випадку продовження строку кредитування вказаного в п. 1.3. договору на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2. договору. Комісія за надання кредиту 682,00 гривень, яка нараховується за ставкою 11,00% від суми кредиту одноразово. /а.с. 33-34/ Як вбачається з Договору факторингу № 07Т від 13 вересня 2021 року, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» далі- фактор та ТОВ «Мілоан» далі- клієнт, разом сторони, за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору Права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимог, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Разом з Правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не заміняє попередній. /а.с. 35-46/ Згідно до Акту приймання-передачі Реєстру прав вимоги від 13.09.2021 року до Договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 року, клієнт ТОВ «Мілоан» передав, а фактом ТОВ «Діджи Фінанс» прийняв Реєстр Прав вимоги від 13.09.2021 року, складений за формою згідно із додатком № 1 до договору. Кількість боржників 9315. Загальна сума заборгованості 200189234,88 гривень. /а.с. 47/ Відповідно до платіжного доручення 43984481 від 16 квітня 2021 року, виданого ТОВ «Мілоан», платник: ТОВ «Мілоан», отримувач: [PERSON] , призначення платежу: кошти згідно договору 4213693, сума: 6200,00 гривень. /а.с. 54/ Як вбачається з Вимоги про погашення кредитної заборгованості від 25 липня 2025 року, виданої ТОВ «Діджи Фінанс», [PERSON] повідомлявся, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуло всіх прав вимоги за кредитним договором № 4213693 від 16.04.2021 року укладений між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» відповідно до Договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 року. Станом на 25.07.2025 року сума боргу за вказаним кредитним договором становить 22203,27 гривень. Також зазначено про необхідність погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги та надано нові реквізити для сплати боргу. /а.с. 58-59/ Відповідно до платіжних інструкцій, виданих АТ «Сенс Банк», ТОВ «Діджи Фінанс» з жовтня 2021 року по жовтень 2023 року перерахувало на рахунок ТОВ «Мілоан» кошти згідно Договору факторингу № 107 від 13.09.2021 року. /а.с. 61-75/ Згідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та Статуту, Товариство з обмежувальною відповідальністю «Діджи Фінанс» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку. /а.с. 13, 17-18, 78-90/ Як вбачається з повідомлення № 20.1.0.0.0/7-251110/62360-БТ від 12 листопада 2025 року, виданого АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] . Також надано виписку по рахунку за договором № б/н за період 16.04.2021-23.04.2021. /а.с. 165-166/ Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в\~статті 11 Цивільного кодексу України,\~зокрема з\~договорів та\~інших правочинів. Отже, вказаний вище Договір породив певні права та зобов`язання сторін. Згідно до\~ вимог\~статті\~629 ЦК України\~- договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.? Як вбачається з частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно до частини другою статті 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Мілоан»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно до вимог\~ст. 523 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК\~України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно частини другої\~статті 517 ЦК\~України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Тлумачення статті\~ 516 ЦК України, частини другої статті\~517 ЦК України\~свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України. Зокрема, в постанові Верховним Судом України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 вказується, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним». Отже, виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку про необов`язковість згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок зміни кредитора в договорі. Проте, як вбачається з Вимоги про погашення кредитної заборгованості від 25.07.2025 року /а.с. 58-59/, ТОВ «Діджи Фінанс» повідомляло відповідача [PERSON] про відступлення прав вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс». Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. Представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить позовні вимоги задовольнити частково, так як відсутні докази перерахування кредитних коштів, наданий розрахунок заборгованості є неналежним та недостатнім доказом та сума коштів за надання правової допомоги є завищеною, неспівмірною із складністю справи та підлягає зменшенню. /а.с. 105-109/ Проте, суд зазначає, що позивачем надано платіжне доручення № 43984481 від 16.04.2021 року про перерахування коштів [PERSON] в розмірі 6200,00 гривень /а.с. 54/, яке підтверджує надання відповідачу кредиту. Щодо нарахування\~процентів,\~п.\~2.2.3.\~договору визначає,\~що проценти\~нараховуються за\~стандартною (базовою)\~ставкою,\~що визначена\~п.1.6.\~цього Договору,\~яка є\~незмінною протягом\~всього строку\~кредитування,\~окрім випадків,\~коли за\~умовами акцій,\~програм лояльності,\~спеціальних пропозицій,\~тощо,\~визначена в\~п.1.5.2\~процентна ставка\~протягом первісного\~строку кредитування\~визначеного п.1.3,\~запропонована Позичальнику\~зі знижкою\~і є\~меншою за\~стандартну (базову)\~ставку встановлену\~п.1.6\~Договору.\~Якщо визначена\~п.1.5.2\~процентна ставка\~є нижчою\~від стандартної\~(базової)\~ставки,\~то після\~завершення первісного\~строку кредитування\~та/або\~строку пролонгації\~на пільгових\~умовах,\~проценти з\~дня продовження\~строку кредитування\~(пролонгації)\~на стандартних\~(базових)\~умовах,\~згідно п.2.3.1.2\~продовжують нараховуватись\~за базовою\~ставкою згідно\~п.1.6.\~Договору.\~Стандартна (базова)\~процентна ставка\~не є\~підвищеною.\~Якщо розмір\~зобов`язань\~Позичальника зі\~сплати процентів\~протягом первісного\~строку кредитування\~та/або\~строку пролонгації\~на пільгових\~умовах є\~меншим ніж\~заборгованість зі\~сплати процентів\~за аналогічний\~строк кредитування,\~що продовжений\~на стандартних\~(базових)\~умовах,\~це означає,\~що протягом\~первісного строку\~кредитування та/або\~в період\~пролонгації на\~пільгових умовах\~Позичальнику була\~надана знижка,\~що дорівнює\~різниці між\~стандартною (базовою)\~ставкою встановленою\~п.1.6\~та процентною\~ставкою визначеною\~п.1.5.2\~Договору.\~Після спливу\~строку кредитування\~(з\~урахуванням пролонгацій)\~нарахування процентів\~за користування\~кредитом припиняється.\~Розмір стандартної\~(базової)\~ставки не\~може бути\~збільшено Товариством\~без письмової\~(такої,\~що прирівнюється\~до письмової)\~згоди Позичальника. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 договору. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах (пункт 2.3.1.2. договору). Отже, проценти нараховувались 30 днів (строк кредитування), в подальшому, в зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань позичальником, відбулась автопролонгація, яка не може перевищувати 60 днів. Суд зазначає, що відповідач порушив умови договору про споживчий кредит № 4213693 від 16.04.2021 року, кредит вчасно не повернув, а тому за умовами п. 2.3.1.2. договору, неодноразово відбулась автопролонгація. Таким чином, у вищевказаних пунктах договору конкретно визначений порядок нарахування процентів. Також, в наданих поясненнях у справі, позивач зазначає, що у деталізованому розрахунку заборгованості визначено, що відбулась видача коштів, сплата тіла кредиту, процентів по кредиту, комісії за пролонгацію, а також останній містить детальний і повний опис сум фінансових зобов`язань, що підлягає погашенню. Надані пояснення містять розрахунок нарахованих процентів за формулами, визначеними договором. Надані позивачем відомості про щоденні нарахування та погашення /а.с. 20-22/ містять інформацію щодо надання кредиту, нарахування процентів та комісії, нарахування комісії за пролонгацію, сплати тіла кредиту, сплати комісії за пролонгацію. З наданих відомостей вбачається, що нарахування процентів відбувалось з 17 квітня 2021 року по 13 серпня 2021 року. Отже, відповідач кредит вчасно не повернув, продовжував користуватись кредитними коштами після закінчення строку кредитування, в зв`язку з чим відбувалась автопролонгація договору і тому нараховувались відсотки і в подальшому до 13 серпня 2021 року. Також суд вказує, що згідно до п.п. 3.4.4., 3.4.5. договору, позичальник має право відмовитись від одержання кредиту до моменту його видачі Кредитодавцем, надіславши письмове повідомлення Кредитодавцю. Відмовитись від цього Договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, у випадку виконання наступних умов: а) письмово повідомити про це Кредитодавця не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту підписання цього Договору. Якщо Позичальник подає повідомлення не особисто, воно має бути засвідчене нотаріально або подане і підписане представником за наявності довіреності на вчинення таких дій; б) протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від цього договору Позичальник зобов`язаний повернути Кредитодавцю грошові кошти, одержані ним відповідно до п.п.1.2, 2.1. Договору, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставками, встановленими п.1.5.2, 1.6. Договору. Проте, відповідачем вказаних дій зроблено не було, хоча він мав можливість відмовитись від договору, що підтверджує його згоду щодо умов договору. Крім того, відповідачем чи його представником не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання відповідачем зобов`язань, у строк визначений договором, та які б спростували суму заборгованості. Також, доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначених договором, ані перед первісним, ані перед новим кредитором відповідач суду не надав. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою\~статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України\~встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої\~статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, \~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строки, передбачені умовами договору, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за Договором про споживчий кредит № 4213693 від 16.04.2021 року в розмірі 22203 гривні 27 копійок, обґрунтованими та виходячи із наданого розрахунку позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань. Представник позивача в позовній заяві також просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000,00 гривень. Згідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1,\~2\~частини другої\~статті 137\~ЦПК України\~ визначено,\~що за\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). На підтвердження\~понесених витрат\~на правничу\~допомогу,\~позивачем надано: Договір № 42649746 про надання правової допомоги від 05 травня 2025 року /а.с. 48-52/, укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» надалі клієнт та ФОП Міньковською А.В. далі адвокат, Додаткову угоду № 4213693 до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 05.05.2025 року, укладену 29 липня 2025 року /а.с. 53/, Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Міньковською А.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості /а.с. 23/ Згідно до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 05 травня 2025 року, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. /а.с. 48-52/ Відповідно до Додаткової угоди № 4213693 до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 05.05.2025 року від 29 липня 2025 року, розширили розділ «2. Предмет договору» та доповнили Договір № 42649746 про надання правової допомоги від 05 травня 2025 року новим пунктом такого змісту: 2.1. Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] та інше. /а.с. 53/ Як вбачається з Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Міньковською А.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, загальна вартість робіт наданих послуг і виконаних робіт становить 5000,00 гривень. Також зазначено склад, обсяг та види виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом, час витрачений на виконання робіт, вартість наданих послуг і виконаних робіт та загальна вартість робіт наданих послуг і виконаних робіт. /а.с. 23/ Представник відповідача у клопотанні просила зменшити розмір витрат ТОВ «Діджи Фінанс» на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами у розмірі 2000,00 гривень. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Частиною четвертою,\~п`ятою статті\~137\~ЦПК України\~визначено,\~що розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~ із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Представник відповідача скористалась своїм правом та просила зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу. Щодо співмірності витрат на правову допомогу, суд враховує позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути\~співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову, а тому враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката та конкретні обставини справи, зокрема ціну позову, тривалість судових засідань, час витрачений адвокатом на участь в судових засіданнях і заявлених ним клопотань, складність справи, та враховуючи заявлене представником відповідача клопотання про відмову в стягненні витрат на професійну правничу допомогу, суд з огляду на\~розумну необхідність судових витрат, обмежує їх розмір з 5000,00 гривень до 3000,00 гривень. Таким чином, позов в частині заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення та з відповідача належить стягнути вказані витрати на користь позивача. Згідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок. /а.с. 57/

Outcome: partial