Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

05 жовтня 2022 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до Ірпінського міського суду Київської області із позовною заявою до [PERSON] , в інтересах якого діє законний представник [PERSON] , третя особа: Бучанська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування. Обґрунтовуючи позов, представник зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області, серія [NUMBER] . Вказує, що [PERSON] знаходився у зареєстрованому шлюбі із позивачкою [PERSON] з 27 червня 2020 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 27 червня 2020 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, серія [NUMBER] . Стверджує, що за життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів належну йому частку в праві власності своїй дружині [PERSON] , а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також земельні ділянки за адресою: [ADDRESS]. Вказує, що після смерті чоловіка [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини за заповітом до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області, державним нотаріусом Фальковською Ларисою Михайлівною було заведено спадкову справу та зроблено відповідні запити для встановлення спадкового майна, що підтверджується копією відповідного запиту нотаріуса від 11 січня 2022 року. Зазначає, що нещодавно позивачка дізналася, що із заявою про прийняття спадщини також звернувся спадкоємець за законом після смерті [PERSON] , його син від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , законним представником якого є його мати [PERSON] , підтверджуючі документи зазначених обставин знаходяться в матеріалах спадкової справи. Вказує, що позивачка дуже здивувалася зазначеному факту, оскільки син [PERSON] не спілкувався з батьком та не бачив його з 2018 року, незважаючи на неодноразові звернення та прохання про побачення та підтримку він повністю усунувся від спілкування та допомоги, у якій нуждався спадкодавець. Стверджує, що [PERSON] помер у віці 70 років, останні роки хворів на тяжку хворобу, а саме цукровий діабет та паліорганну недостатність, потребував стороннього догляду та підтримки, приготування їжі та допомоги в пересуванні, тобто знаходився у безпорадному стані, що підтверджується медичними довідками. Наголошує на тому, що весь тягар по піклуванню, лікуванню та догляду за важкохворим взяла на себе позивачка [PERSON] , натомість, рідний син самоусунувся від будь-якої допомоги своєму батькові в той час, коли останній знаходився в дуже важкому й безпорадному стані та особливо потребував участі та уваги саме з боку самих близьких та рідних людей. Зазначає, що весь час коли [PERSON] потребував турботи сина, син його не навідував, не цікавився його здоров`ям, не допомагав та не здійснював догляд за ним, чим свідомо ухилився від надання будь-якої допомоги спадкодавцю, крім того, син навіть не відповідав на дзвінки батька [PERSON] та не прийшов на його похорони. Вказує, що за змістом частин 5, 6 статті 1224 ЦК України, особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадньому стані, положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Враховуючи вищевикладене представник позивача просить усунути від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкоємця за законом першої черги [PERSON] , [INFO] . 07 жовтня 2022 року ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. задоволено заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Бучанська міська державна нотаріальна контора Київської області про усунення від права на спадкування. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. від 20 жовтня 2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , в інтересах якого діє законний представник [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Бучанська міська державна нотаріальна контора Київської області про усунення від права на спадкування залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків. 08 листопада 2022 року до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. від 15 листопада 2022 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання. 22 травня 2023 року до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області від представника відповідача [PERSON] , в інтересах якого діє законний представник [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 07 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було здійснено актовий запис № 351. Вказує, що у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , про що 18 грудня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було складено відповідний актовий запис № 3427 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Стверджує, що оскільки подружнє життя [PERSON] та [PERSON] не склалося, рішенням Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/6105/18 від 27 червня 2018 року шлюб між ними було розірвано. Зазначає, що за домовленістю сторін їх спільна неповнолітня дитина залишилась проживати разом із матір`ю [PERSON] . Вказує, що після розірвання шлюбу [PERSON] разом із сином [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до Федеративної Республіки Німеччина та вдруге вийшла заміж за [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу у м. Ганновері, Німеччина від 16 квітня 2021 року. Стверджує, що [PERSON] випадково стало відомо, що [INFO] помер [PERSON] , у зв`язку з чим вона, як законний представник неповнолітнього сина [PERSON] , спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, звернулася із заявою про прийняття спадщини до Бучанської міської нотаріальної контори Київської області державного нотаріуса Фальковської Лариси Михайлівни, де було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] . Наголошує на тому, що позивачем не долучено до позовної заяви жодних доказів, які б підтверджували ту обставину, що [PERSON] не спілкувався з батьком [PERSON] та не відповідав на його телефонні дзвінки, а тому вказані обставини є не більше ніж особистими припущеннями позивача. Стверджує, що про смерть [PERSON] його офіційна дружина [PERSON] навмисно не повідомляла, як [PERSON] , так і [PERSON] з метою отримання всього спадку за заповітом, не зважаючи на його право обов`язкової частки у спадковому майні. Представник зазначає, що на момент смерті спадкодавця [PERSON] його сину від першого шлюбу [PERSON] було лише 13 років, таким чином стає незрозумілим, яким чином малолітня дитина могла надавати допомогу своєму батьку та яким чином він міг здійснювати догляд за батьком в силу свого віку та необхідності проходження навчання для отримання повної загальної середньої освіти. Вказує, що позивачем не надано до суду доказів, що померлий [PERSON] потребував надання допомоги саме його малолітнім сином [PERSON] і що цю допомогу не могла надати офіційна дружина [PERSON] , яка увесь час проживала разом із [PERSON] до моменту його смерті. Зазначає, що обов`язок по догляду за батьками у дитини виникає саме з моменту настання повноліття, що визначено у ст. 202 СК України. Стверджує, що якщо особа потребує стороннього догляду за станом здоров`я, як про це зазначає позивач у позовній заяві, то відповідно до цього хворому видають довідку лікарського-консультативної комісії за встановленою формою № 080-4/о, затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України 09 березня 2021 року № 407, однак позивачем не було надано жодного доказу, який би підтверджував той факт, що [PERSON] потребував стороннього догляду у зв`язку із неможливістю здійснення самообслуговування через стійке порушення функцій організму і потребував догляду саме з боку свого малолітнього сина [PERSON] . Крім того, вказує, що [PERSON] є власником автомобіля Lexus, моделі RX450H, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Зазначає, що після розірвання шлюбу вказаний транспортний засіб знаходився за адресою проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . Стверджує, що після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулася до [PERSON] шляхом направленням вимоги про повернення транспортного засобу, що належить їй на праві приватної власності, однак [PERSON] повністю ігнорує будь-які контакти та не надає відповіді на офіційні запити, у зв`язку з чим [PERSON] для захисту свої законних прав була вимушена звернутися із заявою до Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, Бучанським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 12022116040000962 від 15 листопада 2022 року, однак автомобіль позивачем законному власнику досі не повернутий. Вказує, що за вищенаведених обставин, вбачається, що [PERSON] не доведені ті обставини на які вона посилається у позовній заяві та єдине що позивач має на меті це позбавити неповнолітню дитину свого чоловіка від першого шлюбу обов`язкової частки у спадщині, на яку він за законом має право. Враховуючи вищевикладене представник просить відмовити у задоволенні позовної зачву у повному обсязі. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. від 23 червня 2023 року витребувано з Бучанської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 19 липня 2023 року до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області від Бучанської державної нотаріальної контори на виконання ухвали суду від 23 червня 2023 року надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 03/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. від 14 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 22 січня 2024 року ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. визнано обов`язковою явку позивача (представника позивача) [PERSON] в судове засідання в даній цивільній справі. Ухвалою судді Ірпінської міського суду Київської області Кравчук Ю.В. від 23 лютого 2024 року повторно визнано обов`язковою явку позивача (представника позивача) [PERSON] в судове засідання в даній цивільній справі. 28 серпня 2024 року ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , в інтересах якого діє законний представник [PERSON] , третя особа: Бучанська міська державна нотаріальна контора Київської області про усунення від права на спадкування залишено без розгляду, скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 жовтня 2022 року, якою накладено заборону на видачу Бучанською міською державною нотаріальною конторою Київської області свідоцтва про право на спадщину за спадковою справою, відкритою після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , до набрання законної сили судовим рішенням у справі №367/3975/22. Постановою Київського апеляційного суду від 13 січня 2025 року задоволено апеляційну скаргу позивача [PERSON] , ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 серпня 2024 року скасовано, цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , в інтересах якого діє законний представник [PERSON] , третя особа: Бучанська міська державна нотаріальна контора Київської області про усунення від права на спадкування направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 травня 2025 року касаційну скаргу представника [PERSON] , яка є законним представником [PERSON] - адвоката Буца Олександра Анатолійовича залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного суду від 13 січня 2025 року залишено без змін. У судовому засіданні позивач та представник позивача не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник відповідача [PERSON] , в інтересах якого діє законний представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник третьої особи Бучанської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи із свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , 13 червня 2013 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , про що 13 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис № 351. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , про що 18 грудня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис № 3427, батьками [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , 27 червня 2020 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , про що 27 червня 2020 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 207. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області, [PERSON] помер [INFO] , про що 16 грудня 2021 року складено відповідний актовий запис № 176. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 564 від 16 грудня 2021 року, [PERSON] помер [INFO] у віці 70 років, причина смерті: поліорганна недостатність, уриксичний синдром, цукровий діабет. Відповідно до замовлення на надання медичних послуг Товариства з обмеженою відповідальності «Медичний центр «Імпульс +» від 08 грудня 2021 року, [PERSON] 08 грудня 2021 року надавалася невідкладна медична допомога. Згідно з заповітом від 10 листопада 2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Лагодою Олександром Сергійовичем, зареєстрованим в реєстрі за № 2792, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження про те, що спадкоємцем належних йому на день смерті: частки в праві власності на житловий будинок, що знаходить за адресою: [ADDRESS] , частки в праві власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3210945900:01:075:0456, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , частки в праві власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3210945900:01:075:0459, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , частки в праві власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3210945900:01:075:0396, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки, кадастровий номер якої 3210945900:01:075:0818, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також відповідних прав щодо цієї нерухомості, що відповідно до закону можуть бути включені до складу спадщини призначив свою дружину [PERSON] . Відповідно до копії спадкової справи № 03/2022 до майна померлого [INFO] наданої Бучанською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду від 23 червня 2023 року вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися [PERSON] , а також [PERSON] , яка діє від імені свого малолітнього сина [PERSON] . Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як встановлено ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Як встановлено ч. ч. 2, 3 ст. 1235 ЦК України, заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Правові підстави для усунення від права на спадкування визначені у статті 1224 ЦК України. Так, відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Згідно з частиною 5 статті 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Частиною 6 статті 1224 ЦК України встановлено, що положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Таким чином, закон передбачає можливість усунення особи від права на спадкування обов`язкової частки у спадщині за умови встановлення судом певного юридичного складу. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 6 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини 5 статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємців за умови отримання її від інших осіб. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 02 березня 2020 року у справі № 133/1625/18 (провадження № 61-1419св20), від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18), від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, матеріалами справи не встановлено та не підтверджено позивачем жодним належним та допустимим доказом тієї обставини, що [PERSON] потребував стороннього догляду у зв`язку із неможливістю здійснення самообслуговування через стійке порушення функцій організму, тобто не надано жодного доказу, що [PERSON] перебував у безпорадному стані. Позивачем не надано переконливих та об`єктивних доказів на підтвердження того, що [PERSON] звертався до [PERSON] з проханням про допомогу, догляду та утримання. Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення [PERSON] від надання допомоги своєму батькові, а саме доказів, які б підтверджували його винну поведінку, яка б свідчила, що спадкодавець [PERSON] дійсно потребував додаткової постійної допомоги саме від свого сина у зв`язку із безпорадним станом, звертався за допомогою до сина, а останній відмовив у наданні такої допомоги. Також, судом встановлено, що станом на момент смерті [PERSON] його сину [PERSON] виповнилось 13 років, а тому в силу свого віку та чинного законодавства [PERSON] не міг та не був зобов`язаний здійснювати догляд за своїм батьком. Отже, матеріалами справи не доведено, що [PERSON] вчинив умисні дії чи бездіяльність, спрямовані на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. З урахуванням встановлених обставин справи, суд враховує, що лише в разі одночасного існування таких обставин, як перебування спадкодавця у безпорадному стані, умисне ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві та існування потреби спадкодавця саме у допомозі спадкоємця, за умови доведеності зазначених фактів у сукупності, спадкоємець підлягає усуненню від спадкування. Встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів належними, допустимими та безспірними доказами, що є його процесуальним обов`язком в силу ст. ст. 12, 81 ЦПК України, одночасного настання всіх передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України обставин, які б давали підстави для застосування такого крайнього заходу як усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, що містяться в матеріалах справи, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно з ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у позові понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають. Згідно із ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи, що судом ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позову, суд, на підставі ч. 9 ст. 158 ЦПК України, вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення вказаного позову, вжиті в даній справі відповідно до ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 07 жовтня 2022 року.

Outcome: dismissed