Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» Усенко М.І., через систему «Електронний суд», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 100656671 від 04.03.2021 року в розмірі 25\~200,00 грн., судового збору в розмірі - 2 422,40 грн., правничої допомоги - 8 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 04.03.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 100656671, згідно з умовами якого відповідач отримав 6 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором, строком на 20 днів. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати процентів відповідачем не було внесено. Кредитний договір укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про\~електронну комерцію» та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» виконав умови кредитного договору та перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача кошти в розмірі 6 000,00 грн. 07.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №70-МЛ/Т. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення прав вимоги і за кредитним договором № 100656671 від 04.03.2021 року, сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан», згідно Договору відступлення прав вимоги №70-МЛ/Т від 07.06.2021. Таким чином, первинний кредитор ТОВ «Мілоан» передав ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до договору відступлення прав вимоги №70-МЛ/Т від 07.06.2021 року разом з матеріалами кредитної справи і довідку про ідентифікацію, яка підтверджує, що відповідач, з яким укладено кредитний договір договором № 100656671 від 04.03.2021 року ідентифікований. Акцепт договору відповідачем вчинено з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Сума заборгованості відповідача становить 25\~200,00 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6 000,00 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків становить\~19 200,00 грн. Після відступлення позивачу прав грошових вимог, відповідач своїх зобов`язань щодо повернення наданих йому коштів належним чином не виконував, а тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідачки, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який повідомлений про час і місце розгляду справи в установленому законом порядку, до суду повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ст.274\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі -ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст.279\~ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 04.03.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір № 100656671, згідно з умовами якого відповідач отримав 6 000,00 грн. строком на 20 днів з 04.03.2021 року по 24.03.2021 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом 2 250,00 грн., які нараховуються за ставкою 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді, шляхом підписання електронним підписом відповідача з одноразовим ідентифікатором L77292 відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». [PERSON] повністю не виконав грошові зобов`язання у строки, визначені Договором, внаслідок чого, виникла заборгованість в розмірі 25\~200,00 грн., з яких заборгованість за сумою кредиту 6 000,00 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків 19\~200,00 грн. В подальшому, 07.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 70-МЛ/Т, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 100656671 від 04.03.2021 року. Зазначені обставини підтверджуються: Анкетою-заявою на кредит № 100656671; Заявою на отримання кредиту № 100656671 від 04.03.2021 року; Договором про споживчий кредит № 102070344 від 05.02.2021 року; Графіком платежів за договором про споживчий кредит № 100656671 від 04.03.2021; Паспортом споживчого кредиту № 100656671; Довідкою про ідентифікацію вих. № б/н. від 12.06.2024 року; Випискою ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» з особового рахунку за Кредитним договором № 100656671 від 04.03.2021 року; Договором відступлення прав вимоги № 70-МЛ/Т від 07.06.2021 року; Випискою ТОВ «Мілоан» про нарахування та погашення за Кредитним договором № 100656671 від 04.03.2021 року; Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 07.06.2021 року до Договору про відступлення прав вимоги № 70-МЛ/Т; Витягом з реєстру боржників; Копією платіжного доручення № 25771492 від 04.03.2021 року. 15.07.2025 року за вих. № 20794059/200 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило [PERSON] письмову претензію (досудова вимога), у якій повідомило про наявність Договору відступлення права вимоги та необхідність сплати заборгованості за кредитом, яка також була проігнорована відповідачем. Відповідно до ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Правовими нормами ст.ст.526, 527 і 530\~ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до положень ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог\~ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до положень ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч.1 ст.1055\~ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладення Кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, у ст.3 указаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч.ч.3, 4, 6 ст.11\~цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11\~цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Правовими нормами ст.12\~цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ст.ст.12 і 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ч.1 ст.77\~ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, із наданих позивачем доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обов`язку належним чином не виконав, своєчасно, в порядку, передбаченому Договором, кошти в повному обсязі не повернув, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів за укладеним Договором заявлені обґрунтовано. При вирішенні питання щодо розміру заборгованості судом враховується таке. Частиною 1\~ст.\~1048 ЦК України\~визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2\~ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2\~ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). У постановах Великої Палати Верховного Суду неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1\~ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. Позивачем надано розрахунок нарахованих процентів у заявленому розмірі 19\~200,00 грн. за період з 04.03.2021 року по 24.07.2025 року, тому позов про стягнення заборгованості за сумою відсотків підлягає задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст.141 ЦПК України. За змістом ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1, та ч.2\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в позові заявлено, що судові витрати позивача на правничу допомогу склали 8 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат у справі, до суду надано: Договір № 0107 від 01.07.2025 року про надання правничої допомоги, який укладений між Адвокатським об`єднанням «Апологет» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», предметом якого виступають зобов`язання адвоката надавати юридичну (правничу) допомогу для ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»; Акт № Д/41 наданих послуг та детальний опис наданих послуг від 24.07.2025 року, в якому зазначено про склад, обсяг та види виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом та їх вартість, яка складає 8 000,00 грн. З врахуванням наведеного, за відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. Крім цього, в зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved