Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позивач ТзОВ «Свеа Фінанс» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №1756715 від 09 травня 2024 року в розмірі 31578,00 грн., з яких 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11670,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 12908,00 грн. пеня, а також стягнути судові витрати по сплаті судвого збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~вказує на\~те,\~що 09\~травня 2024\~року між ТзОВ « Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір №1756715 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електорнними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов якого відповідач отримав у кредині кошти у розмірі 5000,00 грн., шляхом їх переказу на платіжну картку № [NUMBER] строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0% від суми кредиту за кожен день користування. 10 вересня 2024 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №1756715 відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 2000,00 грн., загальна сума кредиту 7000,00 грн. 24 лютого 2025 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та ТзОВ «Свеа\~Фінанс» укладено договір факторингу №01.02-04/25, відповідно до умов якого ТзОВ «Селфі Кредит» відступило право вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача за договором №1756715. В порушення умов договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 31578,00 грн., з яких 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11670,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 12908,00 грн. пеня. Неможливість в досудовому порядку врегулювати спір, наявність непогашеної заборгованості, зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 08 жовтня 2025 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду також не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склались відносини зобов`язального характеру, що підтверджується укладеним кредитним договором та договором факторингу. \~ \~ \~ \~ \~Так,\~ 09 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] укладений Договір про надання споживчого кредиту за продуктом «New Shot» №1756715, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п.1.1,1.2 Договору). Згідно з п.1.3 Кредит надається строком на 360 днів. Відповідно до п.1.5.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 1,00% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.3 цього Договору. У пункті 2.1 Договору зазначено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної карти № [NUMBER] . 10 вересня 2024 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №1756715, відповідно до п.1, 1.2 додаткової угоди, сторони домовились збільшити суму кредиту на 2000,00 грн., загальна сума кредиту 7000,00 грн. Відповідно до п.1.3 додаткової угоди, стандартна процентна ставка становить 1,00% та застосовується у межах строку кредитування 360 днів. Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспортах споживчого кредиту та додаткової угоди до договору, які підписані електронним підписом - одноразовим ідентифікатором. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором та додатковою угодою, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору, що підтверджується інформацією ТОВ «Пейтек» №20250227-1601 від 26.02.2025 в розмірі 5000,00 грн. та №20250227-1602 від 26.02.2025 в розмірі 2000,00 грн. на картку, маска картки № [NUMBER] . В подальшому 24 лютого 2025 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та ТзОВ «Свеа Фінанс» укладений Договір факторингу №01.02-04/25, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №1756715. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-04/25 від 24.02.2025 ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 31578,00 грн., з яких 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11670,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 12908,00 грн. сума штрафні санкції. Згідно з розрахунком заборгованості за договором №1520597 від 23.05.2024 заборгованість [PERSON] станом на 24.02.2025 складає 31578,00 грн., з яких 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11670,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 12908,00 грн. пеня. При застосуванні норм права до спірних правовідносин судом враховується наступне. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в\~ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Частиною 2 статті 639 ЦК України\~також визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Отже, [PERSON] уклав договір кредиту та додаткову угоду до договору шляхом підписання їх електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, проте в порушення умов договору не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, доказів зворотнього матеріали справи не містять. Зазначений кредитний договір та додаткова угода до договору, за якими відповідач отримав кредит, є чиннимм та недійсними у судовому порядку не визнавались. Презумція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними договором позики та сплата процентів за користування ним. За нормою\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч.1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Уклавши договір факторинг №01.02-04/25, позивач у встановленому законом порядку набув право вимоги до відповідача за кредитним зобов`язанням за кредитним договором та додатковою угодою до договору№1756715. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором та додатковою угодою. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Конституцією України\~передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Разом з цим, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог за кредитним договором №1756715 в розмірі 18670,00 грн., з яких 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11670,00 грн. сума заборгованості за відсотками. З приводу стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором №1756715 - пені у розмірі 12908,00 грн., суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору, так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищевказане,\~даний позов\~слід задоволити\~частково,\~відмовивши в\~задоволенні позову\~в частині\~стягнення з\~відповідачки на\~користь позивача\~-\~12908,00\~грн.\~пені за\~кредитним договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд також враховує, що відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзиву на позовну заяву, не спростував розрахунок суми позовних вимог, не подав доказів на погашення заборгованості за кредитним договором, що є її процесуальним обов`язком. Отже сума заборгованості ним не заперечується. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 59,12% (18670,00 х 100 : 31578,00), судовий збір слід стягнути в розмірі 1432 грн. 12 коп. (2422,40 х 59,12: 100). \~ \~ \~ \~

Outcome: partial