Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

ТОВ «Іннова-Нова» 25 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який зареєстрований судом 29 вересня 2025 року. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 03 жовтня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 03 жовтня 2025 року клопотання ТОВ «Іннова-Нова» про витребування доказів задоволено. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 08 грудня 2025 року вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що 02 травня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс», правонаступником якого є позивач, і відповідачем було укладено договір позики № 8034930525 шляхом реєстрації відповідача на інтернет-сайті компанії і виконанням ним певних дій, які свідчать про укладення договору, згідно з умовами якого позикодавець надав позичальникові кредиту розмірі 9 000 грн. строком на 360 днів до 27 квітня 2026 року зі сплатою зниженої відсоткової ставки у розмірі 1 % за користування кредитними коштами за перші 180 дні з дати укладення договору та 0,87 % за кожен день користування, починаючи зі 181 дня і до закінчення строку дії договору, а також комісії. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, чим порушує умови договору, внаслідок чого станом на 09 вересня 2025 року сума заборгованості становить 22 140 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 9 000 грн., заборгованості за процентами у розмірі 11 790 грн. та комісії у розмірі 1 350 грн. Просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 22 140 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 02 травня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» і відповідачем було укладено договір позики № 8034930525 шляхом реєстрації відповідача на інтернет-сайті компанії і виконанням ним певних дій, які свідчать про укладення договору, згідно з умовами якого позикодавець надав позичальникові кредиту розмірі 9 000 грн. строком на 360 днів до 27 квітня 2026 року зі сплатою зниженої відсоткової ставки у розмірі 1 % за користування кредитними коштами за кожен день користування протягом перших 180 днів та 0,87 % за кожен день користування, починаючи зі 181 дня і до закінчення строку дії договору, а також комісії у розмірі 15 % від суми кредиту (а.с. 15-37). Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет-сайті, виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору. 02 травня 2025 року ТОВ «Іннова Фінанс» було перераховано відповідачеві 9 000 грн. (а.с. 44), що також підтверджується відомостями АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали судді від 03 жовтня 2025 року про витребування доказів. 08 вересня 2025 року ТОВ «Іннова Фінанс» змінило назву на ТОВ «Іннова Нова» (а.с. 93-94). Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 8806 (а.с. 37, 41), який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Таким чином, між ТОВ «Іннова Фінанс» і [PERSON] було укладено договір позики на умовах фінансового кредиту. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, внаслідок чого, як стверджує позивач, станом на 09 вересня 2025 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 22 140 грн. (а.с. 45-51). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У зв`язку з тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, відповідач свої зобов`язання не виконує, то позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 8034930525 від 02 травня 2025 року у розмірі 22 140 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 9 000 грн., заборгованості за процентами у розмірі 11 790 грн. та комісії у розмірі 1 350 грн. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова Нова», складає 24 562 грн. 40 коп. (22 140 грн. + 2 422 грн. 40 коп. = 24 562 грн. 40 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved