Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 33321,13 грн у порядку регресу та 2422,40 судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.09.2024 між ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № 223598699, строк дії якого з 21.09.2024 до 20.09.2025. Згідно з умовами полісу, ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну, 160 000,00 грн, розмір франшизи 0 грн. Відповідно до полісу, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки "NISSAN Leaf ", н.з. [NUMBER] (надалі - забезпечений транспортний засіб). 20 грудня 2024 року о 11 годині 00 хвилин у с. Байківці на автодорозі М19 Доманово- Ковель-Чернівці-Тереблече відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки "DAEWOO SEANS", д.н. [NUMBER] . Відповідачка своїми діями вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.02.2025 по справі №607/27729/24, за якою її визнано винною у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль марки "DAEWOO SEANS", д.н. [NUMBER] . Оскільки цивільна відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу - винуватця ДТП була застрахована в ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА", власник пошкодженого в ДТП автомобіля марки "DAEWOO SEANS", д.н. [NUMBER] , звернувся до ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" з повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля проведено його огляд, складено калькуляцію, розрахунок страхового відшкодування та страховий акт, після чого 07.03.2025 ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого ТЗ у розмірі 33321,13 грн. Оскільки вина відповідачки у вчинені дорожньо-транспортної пригоди й факти її відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та залишення нею місця ДТП є встановленими та не підлягають доведенню, тому позивач має право зворотної вимоги (регресу) до неї, а відтак остання зобов`язана компенсувати на його користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 33 321,13 грн. Представник відповідачки в системі "Електронний суд" сформував відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що позивач до позовної заяви долучив копії повідомлення про подію, заяви на виплату та узгодження суми, акту огляду транспортного засобу, страхового акту та розрахунку, в яких власником пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу марки "DAEWO SEANS", д.н.з. [NUMBER] , та, відповідно, потерпілим зазначено [PERSON] . Однак, позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що власником пошкодженого транспортного засобу є саме [PERSON] , а доданий до позовної заяви документ під назвою "копія свідоцтва про реєстрацію пошкодженого ТЗ" містить нечитабельний зміст, з якого неможливо з`ясувати зазначені обставини. Інших належних правовстановлюючих документів не надав. Крім того, позивач надав скановану копію паперового документу платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 5410 від 07.03.2025, якою, зі слів позивача, підтверджено здійснення ним страхового відшкодування. Однак із неї не можливо встановити, чи оформлена вона у паперовій чи електронній формі, й якщо в електронній, то чи накладено на цей електронний документ електронні підписи платника та надавача платіжних послуг. Не містить платіжна інструкція і власноручних підписів платника та надавача платіжних послуг. Тому вона не може бути належним та допустимим доказом здійснення безготівкової операції з перерахунку суми страхового відшкодування [PERSON] . Інші докази на підтвердження виплати позивачем страхового відшкодування власнику транспортного засобу, який зазнав пошкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди 20.12.2024, відсутні в матеріалах справи. З огляду на зазначене вище, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі за його безпідставністю та недоведеністю. Представниця позивача, яка брала участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила його задоволити. Зазначила, що до матеріалів справи долучено платіжну інструкцію, в тому числі завірену банком, яка є належним доказом на підтвердження виплати страхового відшкодування, а відтак і виниклення права регресної вимоги до відповідачки. Такі ж платіжні інструкції вони долучають до матеріалів у аналогічних спорах і до них жодного разу не було з боку судів зауважень. Представник відповідачки, який також брав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не довів належними доказами підставність позовних вимог, про що вказано у відзиві на позов. Також указав, що додатково виклав і в письмових поясненнях, що зі змісту копії платіжної інструкції №5410 від 07.03.2025 не вбачається, що така підписана платником та надавачем платіжних послуг ні їх власноручними підписами, ні накладенням електронного підпису. Отже, така копія документу не є належним та допустимим доказом здійснення безготівкової операції з перерахунку суми страхового відшкодування [PERSON] . Більше того зміст обидвох платіжних інструкцій не збігається: в одній її назва "Платіжна інструкція кредитного переказу коштів", в інші - "Платіжна інструкція". Інші докази на підтвердження виплати позивачем страхового відшкодування власнику транспортного засобу, який зазнав пошкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди 20.12.2024, відсутні у матеріалах справи. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 05.08.2025, суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати її по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін. Враховуючи, що відповідачка, хоча і була у встановленому законом порядку повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзив на позов не подавала, позивач через свого представника не заперечив проти заочного розгляду справи, а тому суд дійшов висновку про доцільність проведення заочного розгляду справи та про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановив ухвалу від 02.09.2025. Проте, цього ж дня, 02 вересня 2025 року о 17:14 год, після постановлення ухвали, однак до ухвалення рішення у справі, від представника відповідачки - адвоката Моленя Р.Б. надійшло клопотання, в якому останній просить розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначити у справі судове засідання, яке відкласти, надати йому доступ до електронної справи та забезпечити можливість його присутності у всіх судових засіданнях у режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів. Згідно з ухвалою від 03.09.2025, суд клопотання представника відповідачки задоволив частково, відклав судове засідання постановив проводити розгляд справи дистанційно у режимі відеоконференції, надав представнику відповідачки доступ до електронної справи № 607/13181/25 в підсистемі "Електронний суд", у задоволенні решти вимог клопотання відмовив. 03 вересня 2025 року представниця позивача у системі "Електронний суд" сформувала клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке суд задоволив, про що постановив ухвалу від 04.09.2025. 22 вересня 2025 року представник відповідачки сформував у системі "Електронний суд" відзив на позовну заяву з клопотанням про поновлення строку на його подання. 03 жовтня 2025 року представниця позивача у системі "Електронний суд" сформувала клопотання про долучення доказів, які попердньо скерувала представнику відповідачки. 07 жовтня 2025 року представник відповідачки сформував у системі "Електронний суд" клопотання про відкладення розгляду справи. Згідно з ухвалою від 07.10.2025, суд визнав поважними причини пропуску строку на подання відповідачкою відзиву та поновив його; долучив поданий представником відповідачки відзив на позов до матеріалів справи та продовжив розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а не в заочному порядку; надав можливість позивачу у п`ятиденний строк з дня постановлення даної ухвали подати відповідь на відзив; клопотання представника позивача про долучення доказів та клопотання представника відповідачки про відкладення (перенесення) розгляду справи задоволив. 03 листопада 2025 року суд ухвалив відкласти судове засідання, у зв`язку з неможливістю представника відповідачки через відсутність електроенергії взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції. В судовому засіданні 01.12.2025 суд заслухав вступне слово представників сторін та за клопотанням сторони відповідачки оголосив перерву в судовому засіданні. 05 грудня 2025 року представник відповідачки у системі "Електронний суд" сформував додаткові пояснення по справі. В судовому засіданні 05.12.2025 суд дослідив матеріали справи та перейшов до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення на 10.12.2025 о 13:00. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: згідно з постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/27729/24 від 07.02.2025, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 122-4, 124 КУпАП. Як установлено під час розгляду справи, [PERSON] 20 грудня 2024 року о 11 год керувала транспортним засобом марки "Nissan Leaf", державний номерний знак [NUMBER] , в с. Байківці автодорогою М19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора "Drager Alсotest 6820" та проїхати в мед. заклад для визначення стану алкогольного сп`яніння водійка категорично відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також [PERSON] 20 грудня 2024 року о 11 год, керуючи транспортним засобом марки "Nissan Leaf", державний номерний знак [NUMBER] , в с. Байківці на перехресті нерівнозначних доріг, а саме вул. Смерекова та автодороги М19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та не реагувала на її зміну, не надала переваги в русі автомобілю марки "DAEWOO SEANS", д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та який рухався по головній дорозі, через що відбулося зіткнення, чим порушила вимоги п.п. 2.3 (б), 16.11 ПДР України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Надалі [PERSON] , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце події, тобто порушила вимоги п.п.2.3 «б», п.2.10 «а», 16.11 Правил дорожнього руху України (а.с. 8-11). Вказана постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/27729/24 від 07.02.2025 набрала законної сили 28.03.2025, про що свідчить постанова Тернопільського апеляційного суду від 28.03.2025, до якої забезпечено надання загального доступу в ЄДРСР (а.с. 44-46). Згідно з полісом № 223598699 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (строк дії договору з 21.09.2025 до 20.09.2025), транспортний засіб марки "Nissan Leaf", д.н.з. [NUMBER] , є забезпеченим, страховик - ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА". Страхова сума за шкоду, заподіяну майну, складає 160000,00 грн (а.с. 7). Власником транспорного засобу марки "DAEWOO SEANS", д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 72). 23 грудня 2024 року [PERSON] звернувся до ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" із повідомленням про ДТП за участю транспортного засобу, власник якого може бути визнаний потерпілою особою, надав письмові пояснення до повідомлення про обставини ДТП (а.с. 12-14). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки "DAEWOO SEANS", д.н.з. [NUMBER] , проведено його огляд, складено ремонтну калькуляцію та страховий акт № 251989/1/2024 від 07.03.2025, а також проведено розрахунок суми страхового відшкодування № 251989/1 від 03.03.2025, який склав 33321,13 грн (а.с. 17-18, 19-23, 24, 25). Будь-яких заперечень щодо вказаної суми відповідачка не висловлювала. 03 березня 2025 року [PERSON] подав до ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" заяву на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування, в якій вказав свої ідентифікуючі дані, у тому числі банківський рахунок ( [NUMBER] ) (а.с. 15). 07 березня 2025 року ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] на рахунок [NUMBER] у розмірі 33321,13 грн на підставі акта № 251989/1/2024 від 07.03.2025, на підтвердження чого позивач надав платіжну інструкцію кредитного переказу коштів 5410 від 07.03.2025, у якій наявна відмітка про дату виконання - 07.03.2025, підпис надавача платіжних послуг (а.с. 73). Таким чином, між сторонами виник спір щодо підставності стягнення з відповідачки на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: вислухавши предстаників сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК Україниш визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Під час розгляду справи знайшло своє підтвердженя, що [PERSON] визнана винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 122-4, 124 КУпАП, оскільки вона 20 грудня 2024 року о 11 год, керуючи транспортним засобом марки "Nissan Leaf", д.н.з. [NUMBER] , в с. Байківці автодорогою М19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, недотримавшись вимог п. 2.3 б, 16.11 ПДР України, допустила ДТП, у зв`язку з чим пошкодила два транспортні засоби, у тому числі автомобіль марки "DAEWOO SEANS", д.н.з. [NUMBER] , а також, будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце події, тобто порушила вимоги п.п. 2.3 «б», п.2.10 «а», 16.11 ПДР України. Вказані обставини встановлені в постанові Тернопільського міськрайонного суду Тернопільськї області від 07.02.2025, яка набрала законної сили, а тому в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню в рамках даної справи. З матеріалів справи суд також установив, що між [PERSON] та ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким забезпечено транспортний засіб марки "Nissan Leaf", д.н.з. [NUMBER] . Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 1961-IV, який діяв на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"), регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. [PERSON] як власник автомобіля марки "DAEWOO SEANS", д.н.з. [NUMBER] , звернувся до ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди, а надалі - із заявою про виплату страхового відшкодування, внаслідок настання страхового випадку. На підставі проведеного розрахунку страхового відшкодування ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" перерахувало [PERSON] страхове відшкодування в сумі 33321,13 грн. Підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до висновку, який сформульовано у пункті 69 постанови Великої Палати Верховного Суду 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження№ 14-176цс 18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Позивач виплатив потерпілому внаслідок дій відповідачки страхове відшкодування, на підтердження чого до позовної заяви долучив платіжну інструкцію кредитового перекажу коштів (а.с. 26), яка містить необхідні реквізити для ідентифікації платника та отримувача коштів, призначення платежу, рахунок, про який указав у своїй заяві на виплату суми страхового відшкодування [PERSON] , а також дані про виконання операції, підписи платника та відбиток печатки надавача платіжних послуг. Представник ж відповідачки поставив під сумнів вказану платіжну інструкцію та проведену на її підставі сплату з підстав неможливості встановлення, яким чином вона була підписана (власноручними чи електронними підписами), тому сторона позивача надала платіжну інструкцію (а.с. 73), в якій, крім вказаних вище реквізитів, наявний також власноручний підпис та відбиток печатки надавача платіжних послуг. В Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженій постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 № 163 (далі - Інструкції), визначено серед іншого обов`язкові реквізити платіжної інструкції, на підставі якої ініціюється платіжна операція з рахунку користувача, та вимоги щодо їх заповнення. Так, п. 9, 12 Інструкції визначено, що ініціатор має право оформити платіжну інструкцію в електронній або паперовій формі. Форма, порядок надання платіжної інструкції, засоби дистанційної комунікації для ініціювання платіжних операцій визначаються умовами договору між користувачем і надавачем платіжної послуги. Надавач платіжних послуг приймає до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію за умови, що платіжна інструкція оформлена належним чином та немає законних підстав для відмови в її прийнятті. При цьому п. 37 Інструкції визначено реквізити, які повинна обов`язково містити платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі. Згідно з п. 37-1 Інструкції, надавач платіжних послуг платника у випадках, визначених у договорі з платником, оформляє платіжну інструкцію за платника, яка повинна містити реквізити: визначені в підпунктах 1-5, 7, 8 пункту 37 розділу II цієї Інструкції, підпис надавача платіжних послуг платника. Відповідно до пп. 1 п. 27 Інструкції, надавач платіжних послуг платника в платіжній інструкції, оформленій ініціатором у паперовій формі заповнює реквізити "Дата прийняття до виконання" і "Дата виконання" та засвідчує їх власноручним підписом уповноваженого працівника надавача платіжних послуг платника. Додатком до Інструкції є Указівки щодо особливостей заповнення реквізитів платіжної інструкції, оформленої в паперовій або електронній формі, в яких серед іншого зазначено: п. 18 "Підписи платника" - Платіжна інструкція засвідчується підписом(ами) [власноручним(ими)/електронним(ими)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) має(ють) право розпоряджатися рахунком, або кодом автентифікації. Електронний підпис створюється відповідно до вимог, установлених Положенням про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 20 грудня 2023 року № 172; п. 19 "Підпис надавача платіжних послуг" - Платіжна інструкція засвідчується підписами [власноручним(ими)/електронним(ими)] уповноваженого працівника надавача платіжних послуг, який оформив платіжну інструкцію, та працівника, на якого покладено функції контролера. У разі перерахування коштів на рахунки отримувачів (фізичних та юридичних осіб), які відкриті в іншого надавача платіжних послуг, платіжна інструкція засвідчується підписом(ами) [власноручним(ими)/електронним(ими)] уповноваженого(их) працівника(ів) надавача платіжних послуг, визначеного(их) внутрішніми документами надавача платіжних послуг. Дослідивши зміст долученої до матеріалів справи платіжної інструкції № 5410 від 07.03.2025, суд установив, що така відповідає описаним вище вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, оскільки містить усі обов`язкові для неї реквізити, у тому числі дату виконання операції та підписи платника та надавача платіжних послуг (останнього засвідчено печаткою), а відтак вона є належним доказом на підтвердження проведення позивачем сплати страхового відшкодування на користь [PERSON] . Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Не здобуто під час розгляду справи ні доказів про відмову в прийнятті до виконання платіжної інструкції, ні про її відкликання. Доводи ж представника відповідачки про непроведення відшкодування за платіжною інструкцією є голослівними та не підтвердженими будь-якими доказами, хоча, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. При цьому сторона відповідачки не була позбавлена була можливості клопотати про витребування доказів на підтвердження своїх заперечень чи спростування тверджень позивача. Таким чином, ураховуючи, що [PERSON] відмовилася від проходження огляду на факт вжиання алкоголю та самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до позивача, який виплатив потерпілому страхове відшкодування, у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди. З боку відповідачки не вчинено жодних дій на відшкодування збитків, доказів протилежного не надано, тому суд дійшов висновку, що в силу вимог підпункту «в» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наявні правові підстави для стягнення у порядку регресу із відповідачки на користь позивача суми страхового відшкодування. Отже, позов ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОІНС УКРАЇНА" до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу слід задоволити повністю. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів (а.с. 30). Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, то, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Зважаючи на те, що позов задоволено повністю, підстав для стягнення з позивача на користь відповідачки понесених нею витрат на професійну правничу домопому суд не встановив. На підставі викладеного,

Outcome: approved