Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, в обґрунтування якого зазначено наступне. Відповідачем було спожито електричної енергії за період січень 2019 грудень 2021 (включно), загальний обсяг якої складає 6 483 кВт*год., за особистим рахунком споживача [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , проте, зобов`язань по сплаті за її користування належним чином не було виконано, у зв`язку з чим за відповідачем виникла заборгованість у розмірі 8 978,40 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача нараховані у зв`язку із несвоєчасною оплатою вартості спожитої електричної енергії 3 % річних від суми заборгованості у розмірі 357,42 гривень за період з 21.02.2019-23.02.2022; інфляційні втрати у розмірі 1 087,69 гривень за період з 01.03.2019-23.02.2022 та покласти на відповідача судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою судді від 06.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність без фіксації судового процесу, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу зареєстрованого місця проживання. Відзиву на позов Відповідач суду не подав, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг ЗМР від 01.10.2025 року (а.с. 36). Статтею 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу електричної енергії є енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом. ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є суб`єктом господарювання, який утворився під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії згідно п. 13 Розділу XVII Прикінцеві та перехідні Положення Закону України «Про ринок електричної енергії» та починаючи з 01.01.2019 ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області. Відповідно до Статуту ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», затвердженого 06.07.2020 року рішенням позачергових загальних зборів учасників Товариства, метою діяльності Товариства є, зокрема, постачання електричної енергії, продаж електричної енергії та надання універсальних послуг на ринку електричної енергії з основними видами діяльності Товариства. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач користується електроенергією, поданою позивачем за адресою: [ADDRESS] , на підставі особового рахунку № [NUMBER] (а.с. 10). Матеріалами справи підтверджено укладення з 01.01.2019 року між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] . Договору про постачання електричної постачальником універсальних послуг, шляхом фактичного споживання електроенергії споживачем, що не спростовано відповідачем (а.с. 24-26). Згідно з п. 2.1. Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умов цього Договору. У відповідності з розділом 3 Договору, умови надання універсальних послуг Споживачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до Договору. Згідно з розділом 5 Договору, Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до Договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається у комерційній пропозиції Постачальника. Згідно п. 4 Додатку 3 до Договору, розрахунковий період для обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Індивідуальний побутовий споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим. Постачальник надає рахунок Споживачу до сплати із зазначенням у ньому обсягу споживання, розрахованого оператором системи, з урахуванням поточного споживання. Оплата рахунку Постачальника за Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше ніж 10 робочих днів від дати отримання його Споживачем. У разі неодержання рахунку Споживач самостійно оформлює платіжні документи та здійснює оплату на їх підставі не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідно до п. 5.10. Договору Оплата рахунку Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем. Частиною 1 статті 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою від 14.03.2018 № 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зі змінами та доповненнями (далі ПРРЕЕ), дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Згідно з п. 4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно даних, отриманих від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документу), на підставі даних комерційного обліку, отриманих в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Відповідачем було спожито електричної енергії за період січень 2019 - грудень 2021 (включно), загальний обсяг якої складає 6 483 кВт*год., що підтверджуються рахунком адміністратора комерційного обліку про фактичний обсяг споживання електроенергії за особистим рахунком споживача [NUMBER] , витягом по особовому рахунку відповідача, розрахунками за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-11). Згідно з розрахунком позивача, сума заборгованості відповідача за електричну енергію за період січень 2019 - грудень 2021 становить 8 978,40 гривень. Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Надані позивачем докази про наявність заборгованості по отриманим послугам у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за спожиту електроенергію відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 8 978,40 гривень є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи встановлені судом обставини справи, наявність невиконаного відповідачем зобов`язання по сплаті вартості спожитої електроенергії у встановленому розмірі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача, на підставі ст. 625 ЦК України, нарахованих 3% річних від суми заборгованості у розмірі 357,42 гривень за період з 21.02.2019-23.02.2022 та інфляційних втрат у розмірі 1 087,69 гривень за період з 01.03.2019-23.02.2022, розмір яких підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 12-19) і не спростовані відповідачем. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 028,00 гривень, які підтверджені платіжною інструкцією № 6691 від 23.09.2025 року (а.с. 31).

Outcome: approved