Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» Руденко К.В. звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до укладеного Договору № 4643527 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 21000 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Перший український міжнародний банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування (547,5%). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 24.12.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 24.12/24 від 24.12.2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 4643527 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.05.2024 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 24.12.2024 заборгованість за кредитним договором становить 95439,94 грн., яка складається з наступного: 20999,00 грн. - заборгованість за кредитом, 63940,94 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п.1.4 кредитного договору, 10500,00 грн. - заборгованість за штрафом відповідно до Кредитного договору. Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 4643527 від 12.05.2024 станом на 24.12.2024 у розмірі 95439,94 грн. та судові витрати. Рух справи. Позиція учасників справи. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеногопозовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано докази у справі, а саме з АТ «Перший український міжнародний банк» інформацію: чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжну карту № [NUMBER] ; надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період з 12.05.2024 року по 17.05.2024 року з відображенням часу зарахування коштів; надати інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 12.05.2024 року по 17.05.2024 року. Представник позивача, який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просить дану цивільну справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та просив розстрочити виконання рішення строком на 1 рік. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом обставини. 12.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4643527, за умовами якого Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту(загальний розмір) складає 21000,00 гривень. Строк кредиту 360 дні (день). Стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 Договору. Знижена процентна ставка 0,35% в день та застосовується за певних умов. Кредитні кошти надані відповідачу у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 25%5 від суми невиконаного та/або неналежного виконання зобов`язання на кожен 7-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання. Договір укладений в електронній формі, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Товариство має право вимагати дострокового повернення кредиту, строк сплати якого не настав в повному обсязі у порядку та випадках, передбачених п.5.4 Договору. Відповідно до п.4.4 Договору, у разі затримання Клієнтом сплати процентів та/або частини щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається у вигляді електронного листа на електронну адресу Клієнта, зазначену в Договорі (або окремо надану Клієнтом Товариству) та/або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані Клієнта, вказані в цьому Договорі (або окремо повідомлені Клієнтом), в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Теlegram, тощо). Моментом отримання Клієнтом повідомлення є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення. В даному випадку Клієнт повинен здійснити повне дострокове повернення (виплату) кредиту та процентів протягом 30 календарних днів, з дня отримання від Товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду Клієнт усуне порушення умов цього Договору, така вимога Товариства втрачає чинність. При цьому, в даному випадку вважається, що Клієнт усунув порушення умов Договору, якщо на 31-й день, з дня отримання від Товариства вищезазначеної вимоги, у Клієнта буде відсутня будь-яка прострочена заборгованість за Договором, в тому числі заборгованість, що зумовила направлення Клієнту вимоги та/або заборгованість, що виникла після направлення такої вимоги. В іншому разі, вимога залишається дійсною, а Клієнт зобов`язаний не пізніше 30-го дня, з дня одержання вимоги, повернути в повному обсязі кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені Договором. Відповідач був ознайомлений з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Паспортом споживчого кредиту, до відома [PERSON] доведені реквізити для оплати кредиту, що засвідчено електронним підписом відповідача одноразовим ідентифікатором. Згідно з листом ТОВ «Пейтек», за допомогою послуг вказаного товариства 12.05.2024 було здійснено перерахування грошових коштів в сумі 21000 грн. на платіжну картку № [NUMBER] . Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 4643527 від 12.05.2024 [PERSON] має заборгованість станом на 24.12.2024 в сумі 95439,94 грн., яка складається з наступного: 20999,00 грн. основний борг, 63940,94 грн. проценти, 10500,00 грн. штраф. Заборгованість нарахована за період з 12.05.2024 по 24.12.2024. Судом досліджено Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Лінеура Україна». Зазначені правила не містять відомостей про ознайомлення відповідача з ними. 24.12.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 24.12/24 від 24.12.2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 4643527 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.05.2024 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Як вбачається з інформації, наданої АТ КБ «Перший український міжнародний банк» на виконання ухвали про витребування доказів, в банку на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) була випущена банківська платіжна картка [NUMBER] , закріплений фінансовий номер телефону: [NUMBER] на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операції за платіжною карткою [NUMBER] у період з 12.05.2024 по 17.05.2024. 12.05.2025 на рахунок [PERSON] надійшли грошові кошти в сумі 21000 грн., про що свідчить інформація про рух коштів по рахунку [PERSON] у період з 12.05.2024 по 17.05.2024. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як встановлено у ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Частиною 1 ст.633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до положень статей1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Висновки суду. Суд, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. Встановлено, що 12.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Договір №4643527 про надання споживчого кредиту, який містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Кредитором було виконано умови договору та відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 21000 грн., строком користування 360 днів. Представник позивача, посилаючись на долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості зазначає, що станом на 24.12.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 95439,94 грн., яка складається з: 20999,00 грн. заборгованість за кредитом; 63940,94 грн. заборгованості за процентами, відповідно до п. 1.4. Кредитного договору, 10500,00 грн. заборгованість за штрафом. Між тим, відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином позовні вимоги в частині стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Відповідачем розрахунок, в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 20999,00 грн. та відсотків в сумі 63940,94 грн. не спростований. Позивачем доведений факт відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення заборгованості за сумою кредиту 20999,00 грн. та відсотків в сумі 63940,94 грн. Судові витрати. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Представником позивача на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано: договір про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02.08.2024, згідно з яким правова допомога ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» надавалась адвокатом Руденко К.В., копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, актом приймання-передачі наданих послуг № 44 від 03.02.2025, Витягом з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 44 від 03.02.2025, згідно з яким адвокатом надано правову допомогу щодо підготовки позовної заяви та клопотання про витребування доказів на суму 10000 грн., платіжні інструкції № 1989 від 06.02.2025. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Оцінюючи заявлений стороною позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу, на предмет їх пропорційності складності справи, суд приходить до висновку, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. не є співмірним зі складністю справи та стягненню підлягають витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. Ураховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2155,94 грн. (ціна позову 95439,94 грн., задоволено позовні вимоги на 84939,94 грн., що становить 89 % від заявленого розміру вимог, судовий збір при пред`явленні позову становив 2422,40 грн., а 89 % від цієї суми = 2155,94 грн.). В частині клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення. Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Статтею 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435 ЦПК України). Розстрочка - це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Приписами п. 37 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Відповідач просив суд розстрочити виконання рішення суду, останнім долучені письмові докази з яких вбачається, що відповідно до виписки по кредитній карті за період з 31.10.2025 по 30.11.2025 [PERSON] має заборгованість у розмірі 49164,01 грн., на підставі Генеральної угоди про перегляд заборгованості від 01.02.2025 між АТ «А-Банк» та [PERSON] здійснено реструктуризацію боргу за договором №70.40.0000039868 від 10.12.2024, за яким заборгованість [PERSON] складає 3028 грн., за договором SAMABWFC77210120 від 06.04.2023, за яким заборгованість [PERSON] складає в розмірі 45765,34 грн., згідно відомостей з реєстру зарахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України за 2024 рік [PERSON] було отримано за заробітну плату у загальній сумі 316549,35 грн., а за 2025 рік - 294327,36 грн. З врахуванням наданих відповідачем доказів, зокрема щодо отриманого за 2024 -2025 роки доходу у вигляді заробітної плати, суд не вбачає наявності підстав у відповідності до ст. 435 ЦПК України для розстрочення виконання рішення суду. При цьому суд зауважує, що наявність інших кредитних зобов`язань не надає відповідачу законного права на розстрочку виконання рішення суду. На підставі вищезазначеного, суд доходить переконання, що вказане клопотання задоволенню не підлягає.. На підставі викладеного,

Outcome: partial