Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] доводилась дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті залишилась спадщина: 1/3 частка квартири загальною площею 40,3 кв.м, житловою площею 19,0 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на підставі Свідоцтва про право власності від 19.02.2009 року, виданого на підставі Розпорядження №65-р від 23.01.2009. Інші 2/3 часток вищевказаної квартири належать у рівних частках матері позивачки [PERSON] та рідній сестрі [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 19.02.2009 року. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України [PERSON] є спадкоємицею першої черги спадкування за законом. Інші спадкоємці першої черги: дружина [PERSON] та дочка [PERSON] відмовились від спадщини на користь позивачки. [PERSON] прийняла спадщину, оскільки на день смерті проживала і була зареєстрована зі спадкодавцем за однією адресою. Була заведена спадкова справа, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50624436 від 22.01.2018. Пізніше вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на успадковане майно. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири у зв`язку із відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно за спадкодавцем. Таким чином, виникла ситуація, за якої [PERSON] після смерті її батька успадкувала 1/3 частку квартири, однак позбавлена можливості оформити спадщину на це нерухоме майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на частку квартиру не було зареєстроване. Тому, просить визнати за позивачем право власності на 1/3 частку квартири загальною площею 40,3 кв.м, житловою площею 19,0 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] . В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких заявлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі. В судове засідання представник відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав. Як видно зі Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 серпня 2017 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1236. Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Отже, після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина. Відповідно до\~Свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 06\~березня 2009\~року Відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по м.\~Слов`янську Слов`янського\~міськрайонного управління\~юстиції Донецької\~області,\~ [PERSON] народилася [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, позивач є донькою [PERSON] ,\~та відповідно\~до ст.\~1261\~Цивільного кодексу\~України [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Як зазначено у Витягу з реєстру територіальної громади Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області № 2024/009113400 від 31.07.2024 року, позивач [PERSON] з 17.03.2009 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як зазначено у Листі Відділу реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області № 22/15-87 від 11.01.2018 року, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, суд доходить до висновку про те, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Як видно з дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 16/2018, заведеної державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Макаровою Н.І., 30 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] . Заповіти спадкодавця відсутні. Інші спадкоємці першої черги: дружина померлого - [PERSON] та дочка померлого - [PERSON] відмовились від спадщини на користь позивачки. Отже, суд робить висновок про те, що інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] відсутні. Однак, 30 липня 2018 року, державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Макаровою Н.І. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , оскільки [PERSON] не подано нотаріусу правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане вище спадкове майно. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 19.02.2009 року, виданого Слов`янською міською радою, на підставі Розпорядження міського голови про приватизацію квартири № 65-р від 23.01.2009 року, квартира, площею 40,3 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності в рівних частках належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Як зазначено у Довідці № 04-01/1716 від 09.07.2025 року, виданою Відділом зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване. Відповідно до Технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] , виготовленого Комунальним підприємством «Бюро Технічної Інвентаризації» м. Слов`янська, станом на 16.12.2008 року, квартира, загальною площею 40,3 кв.м., складається з однієї кімнати, житловою площею 19,0 кв.м. Відповідно до Довідки ФОП [PERSON] про технічні характеристика об`єкту нерухомого майна № 170 від 12.07.2025 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , складається з однієї кімнати,загальною\~площею 40,3\~кв.м., житловою площею 19,0 кв.м. Отже,\~до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла 1/3 частка квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно частин\~першої та\~другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 319 ЦК України, встановлено, що здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON] , після смерті якого залишилась спадкове майно у вигляді 1/3 частки квартири, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру позивач не може, оскільки право власності на частку квартиру померлим не було зареєстроване. Іншого шляху, ніж визнання права власності на вказане спадкове майно в судовому порядку, у позивача немає. Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача.

Outcome: approved