Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє її представник адвокат Сацик Р.В. - звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом про позбавлення відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно його сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.1-5). Позовну заяву мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народився спільний син [PERSON] , [INFO] . 23.09.2015 шлюб між сторонами було розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області. відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] : з 2015 року не сплачує аліменти, не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться його здоров`ям, навчанням та розвитком, не виявив ініціативи у спілкуванні з освітніми закладами, які відвідує дитина, не відвідував батьківських зборів, не спілкувався з учителями та тренерами, не цікавився успішністю та досягненнями сина. Усі обов`язки з утримання та виховання дитини здійснює мати разом із новим чоловіком. Довідки зі школи та спортивної школи підтверджують повну відсутність участі батька в житті сина. Така поведінка свідчить про систематичне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. У зв`язку з цим позивачка просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] з метою захисту прав та інтересів дитини. Ухвалою від 03 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 33-34) Ухвалою від 17 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду (а.с. 76). У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити. Позивач додатково пояснила, що син не спілкується та не згадує про свого біологічного батька, вважає батьком її другого чоловіка. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, про причину неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду від відповідача не надійшло. Представник органу опіки та піклування Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Павленко Л.В. у судовому засіданні пояснила, що після заслуховування показань свідків підтримує позовну заяву. Водночас зазначила, що на момент підготовки висновку в органу опіки та піклування не було достатніх даних, які б достовірно підтверджували самоусунення батька дитини від виконання батьківських обов`язків, оскільки відповідач повідомив, що був мобілізований. Спілкування з відповідачем представники служби у справах дітей здійснювали у телефонному режимі, до служби він не з`являвся. Спочатку відповідач повідомив, що вважав себе вже позбавленим батьківських прав та не заперечував проти позову і не заперечував щодо складання відповідної заяви, однак згодом зателефонував повторно та повідомив, що змінив свою позицію і заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Жодних доказів виконання ним батьківських обов`язків органу опіки та піклування відповідач не надав. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи заперечень від позивача не надійшло. Заслухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , - заслухавши пояснення представника органу опіки та піклування, а також малолітнього [PERSON] , [INFO] , дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] з 27 жовтня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2016 року (справа №359/1669/16-ц) (а.с.13-14). Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , шо підтверджується копією свідоцтва про народження дитини Серія [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2015року у цивільній справі №359/5961/15-ц, провадження №2/359/1843/2015, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 1 липня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] (а.с.11-12). Згідно із постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МУЮ Шевченка С.О. від 27.10.2015 було відкрито виконавче провадження №49136200 про стягнення аліментів з [PERSON] на підставі виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду у вищевказаній цивільній справі номер провадження №2/359/1843/2015 (а.с.15). Згідно із інформацією Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 17.07.2020 №Д-1984-УГЛ-20 виконавчий лист № 2/359/1843 від 23.10.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] на підставі постанови державного виконавця від 25.03.2016 направлено за належністю до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) для подальшого виконання та був втрачений (а.с.16-18). Як стверджує позивач, після отримання повідомлення про втрату виконавчого листа вона повторно до суду із заявою про видачу його дубліката не зверталася. Відповідно до відкритих даних, які знаходяться у публічному доступі в автоматизований системі виконавчих проваджень, відкритого виконавчого провадження, боржником у якому є відповідач [PERSON] , а стягувачем [PERSON] відсутні. Позивач з 18.10.2016 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.19). У повторному шлюбі у позивачки та [PERSON] народилися двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] (а.с.20,21). Подружжя є багатодітною родиною, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] (а.с.22-23). Відповідно до довідки № 276 від 30.07.2025, виданої Бориспільським академічним ліцеєм імені Анатолія Федорчука Бориспільської міської ради Київської області, щодо участі батьків учня 6-Д класу [PERSON] у шкільному житті дитини, зазначено, що батько [PERSON] [PERSON] не підтримує контактів із ліцеєм, не спілкується з учителями, жодного разу не був присутній на батьківських зборах, не цікавився успішністю сина та не брав участі у громадській діяльності закладу (а.с.24). Згідно із довідкою № 02-22-174 від 30.07.2025, виданої Бориспільською дитячо-юнацькою спортивною школою Бориспільської міської ради Київської області, за інформацією тренера-викладача [PERSON] , з нею спілкується виключно мати дитини [PERSON] (а.с.25). У судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] показали, що відповідач тривалий час не спілкується із сином, не бере участь у його утриманні та вихованні, ці обов`язки виконує чоловік позивачки [PERSON] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , погодженого рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 01 грудня 2025 року №996 (а.с.78-79) зазначено, що відповідно до наявних у справі документів, відсутня достатня доказова база щодо причин та свідомого ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків, та не можуть підтверджувати факт невиконання батьківських обов`язків, оскільки батько громадянин [PERSON] , призваний до лав ЗСУ. Орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є недоцільним. Проте перевіркою викладених у висновку органу опіки та піклування доводів, що відповідач був призваний до лав ЗСУ, встановлено, що дійсно у лютому та березні 2025 року відповідач [PERSON] отримував виплати як військовослужбовець військової частини [NUMBER] , проте у подальшому такі виплати йому були припинені. Будь-які офіційні доходи, починаючи з квітня 2025 року у відповідача відсутні, що підтверджується Відповіддю №1895795 від 15.10.2025 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи (а.с.59). Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 Сімейного кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Також суд враховує, що згідно із вимогами ч.ч. 1, 4, 5, 6 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування у справах щодо захисту прав дитини є обов`язковою, а його висновок підлягає врахуванню судом. Водночас такий висновок не є обов`язковим для суду та підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами у справі. З огляду на викладене, суд не пов`язаний висновком органу опіки та піклування і має право не погодитися з ним, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Судом встановлено, що органом опіки та піклування фактично не було здійснено належного опитування відповідача та не отримано від нього жодних доказів, які б спростовували доводи позивача. Натомість на підтвердження позиції позивача суду надано достатню кількість належних і допустимих доказів, зокрема: інформацію з освітнього закладу та дитячо-юнацької спортивної школи, а також показання свідків, які близько знайомі з родиною позивача та підтвердили, що відповідач упродовж тривалого часу, близько десяти років, фактично відсутній у житті сина та не бере участі в його утриманні й вихованні. Крім того, органом опіки та піклування не були належним чином враховані пояснення та ставлення самого малолітнього [PERSON] , [INFO] , який фактично не знає іншого батька, окрім батька своїх зведених братів, та у своєму сприйнятті проживає у повноцінній родині, хоча має інше прізвище, ніж мати, брати та вітчим, якого вважає своїм батьком. Суд, з урахуванням побажання позивачки та якнайкращих інтересів дитини, не ставив малолітньому прямих запитань щодо [PERSON] , однак з усіх відповідей, які стосувалися складу сім`ї, проведення спільного часу, навчання та відпочинку, вбачається, що дитина розповідала саме про вітчима як про свого батька та жодного разу не згадував відповідача. За таких обставин висновок органу опіки та піклування про відсутність достатньої доказової бази щодо причин та свідомого ухилення батька від виконання батьківських обов`язків суперечить встановленим фактичним обставинам справи та не відповідає інтересам дитини, яка має право на виховання у повноцінній сім`ї, а також на можливість зміни родинного прізвища та подальшого усиновлення вітчимом, який з 2016 року виконує для неї функції батька, тоді як біологічний батько був відсутній у її житті протягом тривалого часу. З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин та оцінки наданих доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина: не бере участі у його вихованні, утриманні та належному догляді, не виявляє батьківського піклування й інтересу до його життя та розвитку. За таких обставин, з огляду на необхідність забезпечення належного захисту прав та інтересів дитини, суд вважає доведеними передбачені законом підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved