Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

13.02.2024 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 130715,87 грн., також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2147,20 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно укладеного договору № 439886-КС-003 від 21.01.2022 року, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало [PERSON] кредит у розмірі 50000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти, котрі є фіксованими та становлять 0,86645542 % за кожен день користування кредитом. Відповідач порушив зобовязання. Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 130715, 87 грн. і яка складається з наступних сум: 50000,00 грн. прострочених платежів по тілу кредиту; 73215,87 грн. прострочених платежів по процентах; 7500,00 грн. - прострочених платежів за комісією. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 2147,20 грн. судового збору. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 29.04.2024, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.06.2024 задоволено клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.01.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Розгляд справи неодноразово відкладався, у т.ч. на 02.12.2025 року. 02.12.2025 року суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення до 08.12.2025 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, також пояснив, що відповідачка неодноразово зверталась до товариства через свій електронний кабінет для отримання кредиту. У даному випадку також було використано свій особистий кабінет відповідачкою, номер телефона і вказано свій банківський рахунок. Щодо факту шахрайства відповідачка не повідомляла товариство. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку. Представник відповідачки- адвокат Гетьманець А.О. в судовому засіданні заперечувала щодо позову, вказувала, що відповідачка не оформляла договору і не отримувала кошти. Щодо відповідачки мали місце шахрайські дії невстановленої особи, зприводу чого вона зверталась до органів національної поліції. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників, суд дійшов до таких висновків. Суд,\~сукупністю належних,\~допустимих і\~достовірних письмових\~доказів,\~встановив,\~що 21.01.2022\~року між\~ТОВ «БІЗНЕС\~ПОЗИКА» та\~ [PERSON] ,\~згідно паспорту\~споживчого кредиту,\~оферти \~та заяви\~про приєднання,\~в електронний\~формі укладено\~кредитний договір,\~на його\~виконання договору\~позивач надав відповідачці кредит в сумі 50000 грн., на строк 24 тижні, з відсотковою ставкою 0,86645542 % за кожен день користування кредитом та зі сплатою комісії за надання кредиту, а.с. 28-31, 32-34, 35-37, 38-40, 41-43,44 т.1. Згідно розрахунку\~відповідач \~має заборгованість\~перед ТОВ\~«БІЗНЕС ПОЗИКА»\~ по кредитному договору, станом на 03 листопада 2023 року, в розмірі 130715,87 грн., в тому числі: 50000 грн. борг по тілу кредиту; 73215,87 грн. борг по відсотках; 7500 грн. - борг за комісією, а.с. 17-27 т.1. Згідно витребуваної інформації у Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] була випущена банківська платіжна картка № [NUMBER] , по ній наявне надходження коштів 21.01.2022 у сумі 50000 грн., том 1 а.с. 245-247. Оцінка суду. Згідно до ст.ст.\~12,13,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Відповідно до вимог ст.\~6, ч. 1 ст.627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За правилами ч. 1 ст.205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені\~Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. За приписом ст.3 цього Закону\~електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ч. 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 указаного Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як випливає з матеріалів справи, між сторонами виникли кредитні правовідносини. Відповідачка має особистий електронний кабінет на інтернет-сайті позивача, для оформлення договору використала свій особистий номер телефона, отримала кредитні на свою банківську картку. Доводи відповідачки щодо укладення договору і отримання коштів іншою особою суд до уваги взяти не може, оскільки вони не підтверджуються належними і допустими доказами. Надані стороною відповідача витяг про реєстрацію кримінального провадження по факту шахрайства, протокол допиту потерпілої, постанова слідчого про закриття кримінального провадження не спростовують факт укладення кредитного договору. Також, суд враховує, що із заявою про відому від кредитного договору відповідачка не зверталась до товариства. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Доказів сплати боргу до суду не надано, що свідчить про порушення зобовязання. Таким чином, позов слід задовольнити і з метою захисту майнових прав товариства слід стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС\~ПОЗИКА» заборгованості у загальному розмірі 130715,87 грн. згідно розрахунку позивача, з яким суд погоджується. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягаює стягненню судовий збір, а саме 2 147,20 грн.

Outcome: approved