Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Центральноукраїнський державний університет імені Володимира Винниченка звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за освітні послуги в сумі 7000,33 грн. В обґрунтування позову зазначено, що між Центральноукраїнським державним університетом ім. В. Винниченка та [PERSON] було укладено договір № 6 від 12.09.2022 року про навчання у закладі вищої освіти. Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснювати підготовку здобувача першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, за спеціальністю 017 Фізична культура і спорт, заочної форми навчання. Вартість освітньої послуги за один навчальний семестр становила 7000,00 грн. 03.01.2023 року відповідача було відраховано зі складу студентів університету, на підставі наказу ректора університету № 1-ст за порушення умов договору. Станом на день подачі позову заборгованість по оплаті за навчання становить 5521,00 грн. - основний борг відповідача, індекс інфляції складає 1093,16 грн, 3% річних від простроченої суми основного боргу складає 386,17 грн., загальна сума боргу становить 7000,33 грн. У зв`язку з чим позивач просить суд, стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за навчання в загальному розмірі 7000,33 грн та судові витрати. Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 26.08.2025 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 04.12.2025 року за вх. № 37088 представник позивача Кошутська О.С. у судове засідання подала заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України, заяв, клопотань до суду від відповідача не надходило, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За таких обставин, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між Центральноукраїнським державним педагогічним університетом імені Володимира Винниченка Міністерства освіти та науки України та [PERSON] було укладено договір № 6 від 12.09.2022 року про навчання у закладі вищої освіти (а.с. 4-5). Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснювати підготовку здобувача першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, за спеціальністю 017 Фізична культура і спорт, заочної форми навчання. Пунктом 3.1 договору передбачено, що фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб. Згідно п. 3.3. договору плата за один навчальний семестр становила 7000,00 грн. Пунктом 1 Наказу Міністерства освіти і науки України від 20.09.2022 року № 839 «Про перейменування Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені Володимира Винниченка» перейменовано Центральноукраїнський державний педагогічний університет імені Володимира Винниченка на Центральноукраїнський державний університет імені Володимира Винниченка. 02.01.2023 року на підставі наказу ректора університету № 1 ст від 03.01.2023 року, відраховано [PERSON] , студента І курсу, факультету 017 Фізична культура і спорт, комерційна основа, зі складу студентів за невиконання індивідуального навчального плану (борг складає 5521,00 грн.). Підстава: доповідна записка декана факультету, витяг з протоколу засідання студради факущльтету (а.с. 9). Відповідно до претензії № 1/23 від 30.01.2023 року, Центральноукраїнський державний університет імені Володимира Винниченка запропонував [PERSON] у місячний строк погасити заборгованість у розмірі 5521,00 грн, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок університету, повідомлено, що у разі не погашення заборгованості, ректорат університету змушений буде звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості (а.с. 10). Як вбачається з картки оплати навчання на 23.06.2025 року «сальдо кінцеве» зазначено: (борг) 5521,00 грн. (а.с. 11). Пунктом 4.1 договору про навчання у закладі вищої освіти № № 6 від 12.09.2022 року передбачено, що у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, передбачених договором, сторони несуть відповідальність відповідно до закону. Відповідно до розрахунку період заборгованості зазначено з 01.02.2023 року по 01.06.2025 року при цьому основний борг відповідача складає 5521,00 грн, індекс інфляції 1093,16 грн, 3% річних від простроченої суми основного боргу складає 386,17 грн. (а.с. 12). Відповідно до ч. 6 ст. 73 ЗУ «Про вищу освіту», розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє плату освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. В свою чергу, виконавець, повністю виконав взяті на себе за договором зобов`язання. Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплати виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання. А відтак, враховуючи вищезазначені положення ЦК України, є підстави стягнення з відповідача індексу інфляції та суму 3 % річних нарахованих із суми простроченої заборгованості. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Крім цього, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028,00 грн. на користь позивача.

Outcome: approved