Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Представник позивача звернулася з позовною заявою, якою просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 44671, 28 грн та судові витрати. В обґрунтування вимог вказано, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Співвласниками вказаного будинку створене Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вулик-21» (далі ОСББ, ОСББ «Вулик-21»), яке здійснює організацію та виконує обов`язки з утримання спільного майна співвласників. Відповідно до протоколу загальних зборів від 15.03.2020 співвласниками було прийняте рішення про проведення капітального ремонту інженерних систем та огороджувальних конструкцій будинку з їх утепленням згідно з проектною документацією, що буде розроблена в рамках участі в Програмі підтримки енергомодернізації будинків «ЕНЕРГОДІМ» ДУ «Фонд енергоефективності», визначено комплекс робіт в межах програми енергомодернізації. Згідно протоколу загальних зборів ОСББ «Вулик-21» від 25.04.2021 співвласники вирішили укласти договір підряду на виконання будівельних робіт в рамках участі в Програмі підтримки енергомодернізації багатоповерхових будинків «ЕНЕРГОДІМ» ДУ «Фонд енергоефективності» з ТОВ «Гарант-С» та погодили граничну вартість договору підряду та договору про здійснення технічного нагляду (п. 4 порядку денного). Для фінансування заходів енергоефективності було вирішено укласти кредитний договір з АТ «Кредобанк» на наступних умовах: сума кредиту 8000000,00 грн. (п. 5 порядку денного). Згідно п. 6 порядку денного загальних зборів ОСББ «Вулик-21» співвласники вирішили встановити джерелом повернення кредитних коштів, сплати процентів по кредиту, комісії банку та інших платежів по кредитному договору додатковий внесок співвласників на модернізацію будинку в розмірі 10,0 грн./кв. м. Позивач зазначив, що відповідні рішення є чинними, відповідають інтересам усіх співвласників, в силу приписів законодавчого врегулювання у сфері здійснення права власності у багатоквартирному будинку є обов`язковими до виконання. Щомісяця відповідачу нараховується додатковий внесок співвласників на модернізацію будинку в розмірі 10,0 грн./кв. м, при цьому, останній кошти в якості додаткового внеску не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.08.2022 по 31.07.2025 в розмірі 32267, 07 грн. Крім основної частини боргу позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 1714, 14 грн та інфляційні втрати в розмірі 10690, 00 грн. Позивачем на адресу відповідача направлено відповідні претензії від 15.09.2024 та від 24.09.2025, які залишені без відповіді, а борг без оплати. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 44671, 28 грн., з яких 32267, 07 грн. заборгованість по внескам на енергомодернізацію будинку; 1714, 14 грн 3 % річних та 5497, 12 грн - інфляційні втрати. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.05.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 42). Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву не надходило. Копію ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками було направлено відповідачу в порядку, визначеному ЦПК України, однак матеріали, що направлялися відповідачу, повернулися до суду неврученими адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання». З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить відповідачу, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.08.2025 №440805220 (а.с. 7). Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань співвласників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законами України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «;Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком в тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласник або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. За змістом ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» №2866-III співвласник зобов`язаний: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно законодавства та Статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік, розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 23 № 2866-III утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Частиною 1 статті 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до п. 5 та п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення загальних зборів є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. У ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що співвласник у багатоквартирному будинку, зобов`язаний, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту: приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна відповідно до статуту; давати згоду на укладення договорів на виконання робіт та надання послуг для об`єднання; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; тощо. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ вправі вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтних фондів. Статтею 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно ч. 2 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» порядок сплати, перелік і розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, установлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства і статуту об`єднання. Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання та ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває в спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. В рішенні ВССУ №212/4917/15-ц, 05.04.2017 року сказано, що відповідно положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч.ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів». Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі ч. 2 ст. 13 Закону у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до протоколу загальних зборів від 15 березня 2020 року співвласниками прийняте рішення про проведення капітального ремонту інженерних систем та огороджувальних конструкцій будинку з їх утепленням згідно з проектною документацією, що буде розроблена в рамках участі в Програмі підтримки енергомодернізації будинків «ЕНЕРГОДІМ» ДУ «Фонд енергоефективності» (а.с. 15-17). Згідно протоколу загальних зборів ОСББ «Вулик-21» від 25 квітня 2021 року співвласники вирішили укласти договір підряду на виконання будівельних робіт в рамках участі в Програмі підтримки енергомодернізації багатоповерхових будинків «ЕНЕРГОДІМ» ДУ «Фонд енергоефективності» з ТОВ «Гарант-С» та погодили граничну вартість договору підряду та договору про здійснення технічного нагляду (а.с. 18-20). Для фінансування заходів енергоефективності вирішено укласти кредитний договір з АТ «Кредобанк» на наступних умовах: сума кредиту 8000000,00 грн (а.с. 22-26). Згідно з п. 6 порядку денного загальних зборів ОСББ «Вулик-21» співвласники вирішили встановити джерелом повернення кредитних коштів, сплати процентів по кредиту, комісії банку та інших платежів по кредитному договору додатковий внесок співвласників на модернізацію будинку в розмірі 10,0 грн./кв.м. У зв`язку з невиконання відповідачем обов`язку по сплаті додаткового внеску співвласників на модернізацію будинку в розмірі 10,0 грн./кв. м, виникла заборгованість за період з 01.08.2022 по 31.07.2025 в розмірі 44671, 28 грн., з яких 32267, 07 грн. заборгованість по внескам на енергомодернізацію будинку; 1714, 14 грн 3 % річних та 5497, 12 грн - інфляційні втрати (зворот а.с. 28- а.с. 29). Прийняті загальними зборами ОСББ рішення від 15.03.2020 та 25.04.2021 не визнані незаконними та скасовані, тобто, ці рішення є чинними і відповідач, як співвласник спільного майна ОСББ, зобов`язаний їх виконувати. Позивачем на адресу відповідача направлено відповідні претензії (попередження) від 15.09.2024 та від 24.09.2025, які залишені без відповіді, а борг без оплати (а.с. 27-30). Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне. Згідно з п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. За змістом постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» зазначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», Кабінет Міністрів України установив, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Таким чином, з 24 лютого 2022 року існує заборона на нарахування пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Разом з тим, відповідно до положень Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески співвласників багатоквартирного будинку не є оплатою житлово-комунальних послуг. Згідно положень ст. 2 розділу IV статуту ОСББ «Вулик-21» сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків та платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фонду у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників (а.с. 13). При розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, і Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 1078). \~ \~ \~ \~Положеннями статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат. Таким чином, стягнення у даному випадку з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат є правомірним. Однак позивачем невірно, з порушенням ст. 4 Закону України\~ \~"Про\~індексацію грошових\~доходів населення" проведено нарахування інфляційних втрат, а саме проведено нарахування у місяці де величина індексу споживчих цін не перевищила поріг індексації в розмірі 103 відсотка, тому позов в частині стягнення інфляційних витрат до задоволення не підлягає. Щодо розподілу судових витрат. За звернення з позовною заявою до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422, 40 грн (а.с. 37). Крім судового збору, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5500, 00 грн (згідно попереденього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, з яких 2500, 00 грн підготовка проекту позовної заяви та по 1000, 00 грн представництво інтересів клієнта в суді (участь в 1 судовому засіданні). До матеріалів справи долучено ордер на надання правничої допомоги (а.с. 5), акт наданих послуг від 25.08.2025, договір про надання правової допомоги, додаток №1 до договору перелік та вартість правової допомоги, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №495 від 26.08.2025 (а.с. 32-36). Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved