Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнення, просить стягнути з [PERSON] \~ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінг Партнерс» заборгованість за кредитним договором №22365375 від 01.04.2024 у розмірі 15850 грн та понесені судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 01.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» і [PERSON] за допомогою веб-сайту кредитодавця (https://cashtancredit.com.ua ), було укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 22365375, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. Позивач зазначає, що кредитодавцем свої зобов`язання за договорами виконані у повному обсязі шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок, вказаний відповідачем при укладенні договору. У подальшому позивач набув право вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги. Позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання за умовами договору не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 15850\~ грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 2500.00 грн; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 13350 грн. Виходячи з викладеного, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином. Відзиву щодо заявлених позовних вимог або будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило. Виходячи з викладеного, враховуючи, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 01.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» і [PERSON] укладено договір № 22365375, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. Договір укладено в електронному вигляді та підписано позичальником із застосування одноразового ідентифікатора NDc1ZWY5. Згідно п. 2.2-2.6 договору кредит надається в загальному розмірі 2500 гривень. Строк користування кредитними коштами складає 730 днів, який починається з 01.04.2024 та закінчується 31.03.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Дисконтний (Пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 14.04.2024 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 716 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 31.03.2026 (дата остаточного погашення заборгованості). Проценти за користування кредитом як протягом дисконтного (пільгового) періоду, так і протягом поточного періоду нараховуються за процентною ставкою в розмірі 365 % відсотків річних (Денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Факт перерахування коштів за кредитним договором № 22365375 підтверджується квитанцією № 41198-12273-17523 від 01.04.2024. Позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання за умовами договорів не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість 15850\~ грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 2500.00 грн; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 13350 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виходячи з викладеного, а також з урахуванням того, що відповідачем не надано суду доказів того, що ним хоч у якомусь обсязі виконано свої зобов`язання за кредитним договором, не спростовано розміру заборгованості належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що твердження позивача про наявність заборгованості відповідача за кредитними договорами є обґрунтованими. 08.09.2025 було укладено договір № 08-09/25 відповідно до якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «Факторінг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 22365375 із [PERSON] . На підтвердження факту передання права вимоги за кредитними договорами із відповідачем позивачем надано суду копії договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 08-09/25 від 08.09.2025, витяг з реєстру боржників, платіжні доручення\~ про оплату за вказаним договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідача за вказаними вище кредитними договорами. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. З урахуванням положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн, на підтвердження чого надає копію Договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 та витяг з акту № 18 про надання юридичної допомоги від 22.09.2025. Частиною 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). З одного боку, згідно вимог ст. 137 ЦПК України, прийняти рішення про зменшення витрат на правову допомогу суд може виключно за клопотанням відповідача, але з іншого, перевірка обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення судових витрат, у тому числі і витрат на правову допомогу, є обов`язком суду. Виходячи з викладеного, а також враховуючи обсяг отриманої позивачем правової допомоги в межах даної справи, оцінюючи заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді, дотримуючись принципу диспозитивності, а також з урахуванням складності справи, співмірності, доцільності та необхідності понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Outcome: approved