Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.09.2010 виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №54. Стислий виклад позиції сторін. В обгрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, що 21.09.2010 він зареєстрував шлюб з [PERSON] (прізвище до шлюбу [PERSON] ) у Виконавчому комітеті Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №54. У шлюбі ним було усиновлено дітей відповідачки від попереднього шлюбу та відповідно, змінено їх прізвища та по-батькові: [PERSON] , [INFO] (повнолітній); [PERSON] , [INFO] (повнолітній). Під час спільного проживання між ним з відповідачкою почали виникати непорозуміння, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне, спільне життя, ведення спільного господарства, взаємні права та обов`язки. Також вони втратили почуття взаємної любові та поваги, які повинні бути притаманні сім`ї. Вони перестали бути родиною, а їхній шлюб носить виключно формальний характер. Будь-які шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо один від одного і не створюють єдину сім`ю. Відсутня взаємна повага та підтримка, так само як і намір продовжувати шлюб чи зберегти сім`ю. Вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу з відповідачкою неможливе, саме тому змушений звертатися до суду з вимогою про розірвання шлюбу. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися з червня 2025 року. Підстав для примирення немає. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 16.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.11.2025 /а.с.11-12/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 13.11.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідачки справу розглядом відкладено на 04.12.2025 /а.с.19/. Розгляд справи по суті відбувся 04.12.2025 без участі сторін. Позивач [PERSON] подав заяву у якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася. Небажання відповідачки надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.223 ЦК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 21.09.2010 сторони уклали шлюб, який зареєстрований у Виконавчому комітеті Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №54 та 07.10.2025 повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /а.с.7/. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Сім`я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як протягом тривалого часу між сторонами існують непорозуміння. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають, оскільки їх відсутність у судовому засіданні свідчить про їх байдуже ставлення до сім`ї та збереження шлюбу. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам позивача, а тому позовні вимоги останнього є обґрунтованими та підлягають задоволенню, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім того, враховуючи відсутність у прохальній частині позову вимог позивача про стягнення на його користь з відповідачки понесених судових витрат, тому суд вважає за можливе залишити витрати зі сплати судового збору за позивачем.

Outcome: approved