Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Міхальова В.В. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . За життя заповіту батько не склав. Позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги. 22.05.2025 року позивач звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини. Постановою № 790/02-31 відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. Вказує, що позивач не був зареєстрований за однією адресою зі своїм батьком, однак з поважних причин не подав заву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. [PERSON] з 26.02.2024 року був призваний у ЗСУ по мобілізації, по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , виконує завдання у районах виконання бойових завдань поза межами Кіровоградської області. Станом на 22.05.2025 року за період з 03.09.2024 року по теперішній час, щорічна основна відпустка та додаткова відпустка не надавались. За таких обставин, вважає, що строк для подання заяви на прийняття спадщини пропустив з поважних причин та просить визначити йому додатковий строк терміном три місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 11.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Витребувано копію спалкової справи, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Представник позивача адвокат Міхальова В.В. 02.12.2025 року за № 36785 подала до суду заяву в якій підтримала позов, посилаючись на викладене в ньому, просила його задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач у підготовче судове засідання 02.12.2025 року за вх. № 36784 надав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу у підготовчому провадженні з винесенням рішення у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 26.10.1978 року міськвідділом РАЦС м. Кіровоград, УРСР, актовий запис № 336 (а.с. 13). [INFO] у віці 73 роки [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданим повторно Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20.05.2024 року, актовий запис № 439 (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно померлого. Постановою №790/02-31 від 22.05.2025 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Кушнір В.П., відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадщина після смерті [PERSON] , померлого [INFO] [PERSON] не прийнята, а тому свідоцтво про право на спадщину видане бути не може (а.с. 14). На запит суду, державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Давидовою Наталією 28.10.2025 року за вих. № 1863/01-16 надана копія спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 32-60). Зокрема, згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Аналіз вказаних норм закону дає підстави для висновку, що прийняття спадщини є вольовою дією спадкоємця, за виключенням тих випадків, коли спадщина вважається прийнятою спадкоємцем через пряму вказівку закону та за умови, що він не відмовився від її прийняття. Право на прийняття спадщини є строковим, а перебіг цього строку починається з часу відкриття спадщини й спливає через шість місяців. Впродовж цього строку, спадкоємець має право прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття. Якщо він не вчиняє жодної із цих дій, закон визнає його таким, що спадщину не прийняв, тобто не набув відповідних прав та обов`язків спадкодавця. Проте, законодавець допускає можливість існування таких обставин, які перешкоджають волевиявленню спадкоємця на прийняття спадщини у відведений для цього законом строк. За таких обставин не вчинення спадкоємцем дій направлених на набуття спадщини знаходяться поза його волею. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон надає йому можливість за домовленістю зі спадкоємцями, які прийняли спадщину, подати заву про прийняття спадщини поза межами шестимісячного строку і не залежно від поважності причин та тривалості пропуску такого строку, Якщо ж така згода відсутня, він має право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви, але при цьому зобов`язаний довести поважність причин пропуску строку. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця саме на вчинення дій із прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Позивач є сином померлого, достатні докази це підтверджують, ним подавалася заява про прийняття спадщини, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З копії спадкової справи встановлено, що окрім позивача заяву про прийняття спадщини подано [PERSON] - відповідачем по справі, однак осіб які фактично прийняли спадщину немає. Спадкодавець помер [INFO] . Термін передбачений ст. 1270 ЦК України тривав до 03.03.2025 року. Заяву про видачу свідоцтва про спадщину за законом позивач подав 22.05.2025 року, тобто з пропуском строку у шість місяців. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що не звернулася у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті батька з поважної причини, оскільки перебував на військовій службі та виконував бойові завдання за межами Кіровоградської області. З військового квитка серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 26.02.2024 року на підставі Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» був призваний у Збройні Сили України по мобілізації (а.с. 15-16). Відповідно до довідки №1411/4567 від 22.05.2025 року (форма 5) майстер сержант [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] з 26.02.2022 року по теперішній час (а.с. 17). З довідки №1411/4566 військової частини [NUMBER] від 22.05.2025 року, вбачається, що майстер сержант [PERSON] , який перебуває на військовій службі з 18.11.2022 року по теперішній час виконує бойові завдання у складі військової частини [NUMBER] , яка відповідно до БР ОУВ « [INFO] » перебуває у визначених районах виконання бойових завдань поза межами Кіровоградської області (а.с. 19). З довідки №1411/4577 від 22.05.2025 року слідує, що головному сержанту військової частини [NUMBER] майстер-сержанту [PERSON] , за період з 03.09.2024 року по теперішній час, щорічна основна відпустка та додаткова відпустка не надавалась (а.с. 20). В умовах сьогодення, а саме введення в країні воєнного стану з 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією рф, реалізації права на спадкування має певні особливості, та врахування всіх обставин неможливості своєчасної реалізації права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Правовстановлюючі документи на майно, що становить спадок, у володінні позивача. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, зазначено, що «перебування у Збройних Силах України, особливо за межами місця проживання, може бути визнано поважною причиною, якщо підтверджено, що особа не мала змоги своєчасно звернутись до нотаріуса». Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 28.03.2022 у справі № 750/2158/21, де визнано, що «суд не має права формально тлумачити строки спадкування, і повинен враховувати конкретні життєві обставини, у тому числі ті, що стосуються виконання публічних обов`язків, як-то служба в армії». Проходження військової служби за мобілізацією з 26.02.2022 року в умовах воєнного стану в об`єктивний спосіб позбавила позивача можливості здійснити юридично значимі дії, зокрема звернення до нотаріуса у визначений законом 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. До того ж, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. У січні 2023р. постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №676/47/21 (провадження №61-8014св22), надано оцінку пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - постанова КМУ №164). Наявність зазначених позивачем обставин свідчить про те, що у нього були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (статті 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94, 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права. Враховуючи вищевикладене, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що [PERSON] навів причини, які пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для нього щодо подачі заяви про прийняття спадщини, з врахуванням Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №164, а тому застосувавши положення права з особливістю обставин справи з певною гнучкістю, як рекомендовано правовою позицією ЄСПЛ, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, а тому позивачу необхідно визначити додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з чим позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved