Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Світлик Я.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , в якому просила стягувати з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 25.10.2017 у справі №531/1075/17 було розірвано. У шлюбі у них народилася донька: [PERSON] , [INFO] . За рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 03.11.2020 року №531/767/20 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів щомісячного доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27.05.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з дня розірвання подружніх відносин, дитина проживає разом з мамою та перебуває на її утриманні. Наразі неповнолітня [PERSON] має ряд складних захворювань, які потребують постійного медичного втручання, систематичної реабілітації та має статус дитини з інвалідністю. Дитина потребує постійної уваги, соціальної адаптації, в зв`язку з чим, зростає і необхідність систематичної фінансової підтримки на її лікування і на реабілітацію. Позивачка не має змоги працювати, оскільки дитина хворіє і потребує постійного лікування та стороннього догляду і опіки. Натомість, відповідач має постійну роботу, добрий стан здоров`я, забезпечений житлом, має у власності автомобіль. Розміру аліментів, які сплачує батько, критично недостатньо для належного утримання і лікування доньки. Відповідач не бере жодної участі у вихованні дитини, в організації її лікування, а участь в матеріальному забезпеченні дочки приймає в неналежному розмірі. Зазначена обставина і стала підставою для звернення позивачки до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 20.08.2025 року було відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. До суду повернувся конверт з ухвалою про відкриття провадження по справі та копією позовної заяви з додатками, який надсилався відповідачу, з відміткою «Адресат відсутній», у зв`язку з цим ухвалою суду від 22.09.2025 року було здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 22.10.2025 представником відповідача адвокатом Жолонко О.В. надано до суду письмові пояснення, в яких вказує, що позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. В письмових поясненнях зазначив, що на виконання рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 03.11.2020 по справі № 531/767/20, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу [PERSON] . [PERSON] свій батьківський обов`язок, щодо утримання дитини, на підставі рішення суду виконує в повному обсязі. У відповідача наявна передплата по аліментах в розмірі 10 384,82 грн. Крім того, на його утриманні перебувають батьки [PERSON] , [PERSON] , які є пенсіонерами та повнолітня дитина, яка продовжує навчання, [PERSON] , для якого [PERSON] є вітчимом. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази матеріального стану позивача та стану здоров`я, як на час звернення із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, так і на час звернення з позовом про збільшення розміру аліментів, що унеможливлює вирішити питання щодо його зміни, які впливають на збільшення розміру аліментів на дитину. Також відсутні докази, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачем. Доказів зміни доходів, витрат, активів тощо позивачем теж не надано. Відсутні докази наявності у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, що могло б бути підставою для збільшення розміру раніше стягнутих аліментів до заявленого позивачем розміру. Сам по собі факт зміни цін на продукти харчування та комунальні послуги, потреб у розвитку, харчуванні, побуті не може бути підставою для задоволення заявлених позовних вимог. Посилання позивача на необхідність постійного лікування дитини та оздоровленні, наявності витрат у зв`язку з розвитком творчих та розумових здібностей дитини не можуть бути підставою для збільшення розміру стягуваних за рішенням суду аліментів, оскільки за своєю суттю ці потреби є додатковими витратами на утримання дитини. А відповідач за наявності підстав для стягнення з нього додаткових витрат на дитину не заперечує проти їх відшкодування Разом із письмовими поясненнями представником відповідача 22.10.2025 подано клопотання про долучення додаткових доказів копію пенсійного посвідчення матері [PERSON] , копію свідоцтва про народження відповідача, а також копію студентського квитка [PERSON] (Є - документ). Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та участі її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач та його представник також в судове засідання не з`явилися. Від представника відповідача надійшло клопотання, якому просив провести розгляд справи без участі відповідача та його представника, а також долучити до матеріалів справи докази та письмові пояснення, надіслані 22.10.2025 через підсистему «Електронний суд». Проти задоволення позову заперечують з підстав, викладених у письмових поясненнях. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка та [PERSON] з 12.06.2013 по 25.10.2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дитина: [PERSON] (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 20.06.2014 року). Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області у справі №531/1075/17 від 25 жовтня 2017 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 12.06.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №50. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] 04.09.2019 позивачкою було укладено шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області у справі №531/767/20 від 03 листопада 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів щомісячного доходу [PERSON] , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27.05.2020 до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення 03.11.2020 Карлівським районним судом видано виконавчий лист № 531/767/20. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Як зазначено в позовній заяві відповідач не бере жодної участі у вихованні дочки, в організації її лікування, а участь в матеріальному забезпеченні бере в неналежному розмірі. З метою забезпечення захисту прав та інтересів доньки звернулася до суду з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів, який визначений вищезазначеним рішенням суду та просить стягувати аліменти в частці 1/3 частини заробітної плати (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в позовній заяві позивач посилається на те, що [PERSON] має ряд складних захворювань та має статус дитини з інвалідністю, потребує постійного медичного втручання, систематичної реабілітації, яка доступна лише в лікарняних закладах обласного центру. Відповідно зростає і необхідність систематичної фінансової підтримки і на лікування і на реабілітацію. Сама позивачка через хворобу доньки не має змоги працювати, оскільки неповнолітня донька хворіє і потребує постійного лікування. Розмір аліментів, які сплачує відповідач критично недостатньо для належного лікування і утримання [PERSON] за період з часу ухвалення попереднього рішення неповнолітня дитина виросла, змінилися потреби в розвитку, харчуванні, побуті. Крім того з 2020 року змінився рівень цін на продукти харчування та комунальні послуги. Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України). Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що на даний час [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується Витягом з реєстру територіальних громад на ім`я [PERSON] та Витягом з реєстру територіальних громад на ім`я [PERSON] .. Згідно рішення Карлівського районного суду Полтавської області у справі №531/767/20 від 03.11.2020 року та виконавчого листа Карлівського районного суду від 03.11.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх заробітків, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконанню виконавчого листа №531/767/20 від 03.11.2020 року по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.05.2025 відсутня та у відповідача наявна переплата по аліментах у розмірі 10384,82 грн. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 23.10.2017 року позивачка отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю [PERSON] , [INFO] . З медичних документів (виписок із медичної карти стаціонарно хворого №№19553, 42950, 5639, 5270, 33162, медичного висновку, протоколів обстеження, висновків магнітно резонансної томографії, висновку про повторну психолого педагогічну оцінку розвитку особи ІРЦ №85521/2025/586951/П269851) вбачається, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , має тяжкі захворювання та потребує постійного дороговартісного медичного обстеження і систематичного лікування. Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] мати відповідача [PERSON] отримує пенсію за віком. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. В поданій до суду заяві позивач просить збільшити розмір аліментів з 1/4 на 1/3 заробітку (доходу) відповідача. Як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, провадження № 61-37114св18, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Суд враховує, що за період часу з ухвалення попереднього судового рішення (2020 рік) неповнолітня дитина виросла, змінилися її потреби в розвитку, харчуванні, побуті. А головне, що [PERSON] тяжко хвора, потребує додаткового медичного обстеження, постійного лікування та реабілітації в зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Крім того, згідно економічних показників в Україні з 2020 року підвищився рівень цін на продукти харчування та комунальні послуги. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про перебування на його утриманні батьків [PERSON] і [PERSON] , які є пенсіонерами та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, [PERSON] , для якого відповідач є вітчимом, оскільки відповідачем не надано відповідні докази на підтвердження вказаних обставин та того, що тепер його матеріальний стан погіршився. Водночас, суд зазначає, що дитина від попереднього шлюбу не повинна бути звужена у правах через наявність у платника аліментів іншої дитини. При цьому, суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні). Наявні у справі докази в сукупності із законодавчим збільшенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, складними захворюваннями доньки сторін і погіршенням стану здоров`я, її зростаючими потребами, дають підстави для зміни способу стягнення аліментів, оскільки забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до потреб хворої доньки, економічної ситуації та сприятиме кращому захисту інтересів дитини. Враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, покращують її матеріальне становище, тому суд приходить до висновку, що є підстави для збільшення розміру аліментів. Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи першочергово з інтересів неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про доцільність стягувати з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) [PERSON] до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Стягнення аліментів в новому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили, припинивши стягнення аліментів у справі № 531/767/20. На підставі викладеного,

Outcome: approved