Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

22 вересня 2025 року [PERSON] (надалі позивач) звернулась до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона уклала шлюб з [PERSON] (надалі відповідач), який зареєстровано 21 січня 2023 року Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В шлюбі [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23 серпня 2023 року. Вказує, що відповідач ухиляється від покладеного на нього, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язку утримувати свою дитину. Також відповідач ухиляється від утримання позивача, чим порушує її права, як дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів просить врахувати, що позивач ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, отримує допомогу в розмірі 860,00 грн, що в теперішній час є недостатнім для забезпечення існування. Відповідач працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому, позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини на рівні 1/4 частини, та на її утримання на рівні 1/5 частини, до досягнення [PERSON] трьох років. Постановленою суддею ухвалою від 10 листопада 2025 року, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. 21 листопада 2025 року судом отримано заперечення відповідача на позовну заяву, які суд ураховує як відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив, що він перебуває у другому шлюбі з позивачкою [PERSON] . У цьому шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Водночас у відповідача є дитина від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , на утримання якого відповідач сплачує аліменти у розмірі 25% від усіх видів доходу відповідно до рішення суду. Вказує, що позивач просить стягнути з нього 25% доходу на дитину від другого шлюбу та 20% на своє утримання. У разі задоволення цих вимог з відповідача утримуватиметься 70% доходу, що перевищує встановлену законом частку. З урахуванням того, що відповідач утримує двох дітей, просить визначити аліменти у загальному розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу з подальшим пропорційним розподілом між дітьми. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини не заперечив проти надання їй допомоги, просить залишити визначення розміру аліментів на розсуд суду. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи висновує таке. Судом установлено, що 21 січня 2023 року сторони вступили в зареєстрований шлюб, про що надано суду належним чином засвідчену копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.3/. Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується належним чином засвідченою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.4/. З наданої позивачем належним чином засвідченої копії витягу з реєстру територіальної громади від 07 лютого 2023 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.9/. За вказаною адресою також зареєстрована малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується належним чином засвідченою копією витягу з реєстру територіальної громади від 29 грудня 2023 року /а.с.8/. Відповідно до належним чином засвідченої копії довідки від 09 вересня 2025 року, виданої ГУ ПФУ в Дніпропетровської області вбачається, що [PERSON] знаходиться у соціальній відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 23 жовтня 2023 року по [INFO] (наказ від 25 вересня 2023 року № 378-СОЦ) /а.с.7/. З огляду на обставини, покладені в обґрунтування позову, які визнаються відповідачем, малолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. За змістом статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, те, що відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі не досягнуто, відповідач є працездатним, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню та з відповідача підлягають стягненню аліменти у частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір частини від заробітку, в якому слід встановити аліментні зобов`язання, суд ураховує таке. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що в нього є дитина від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , на утримання якого відповідач сплачує аліменти у розмірі 25% від усіх видів доходу відповідно до рішення суду, а тому відповідач просить визначити аліменти у загальному розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу з подальшим пропорційним розподілом між дітьми. Так, з наданої копії довідки в.о. начальника Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському району Дніпропетровської області від 18 листопада 2025 року № 150073 судом установлено, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження АСВП 78027457 з виконання виконавчого листа № 183/1061/17 від 27 березня 2017 року, виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліментів у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно на утримання дитини, [PERSON] до досягнення повноліття. Заборгованість по зазначеному вище виконавчому документу станом на 18 листопада 2025 року відсутня /а.с.21/. Частинами 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За ст. 183 СК України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За таких обставин, ураховуючи наявність на утриманні відповідача дитини від іншого шлюбу, яку він зобов`язаний утримувати за відповідним рішенням суду, відсутність наданих суду доказів на підтвердження інших обставин, передбачених ст. 182 СК України, які впливають на розмір аліментів, суд висновує, що частку від заробітку (доходу), яку слід визначити до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, необхідно встановити у розмірі 1/6. При цьому, суд звертає увагу, що відповідач не наділений процесуальними правами ставити перед судом у цій справі вимоги про зменшення розміру аліментів щодо особи, яка не є учасником справи, не заявляючи зустрічний позов. В той же час суд роз`яснює відповідачеві його право звернутись з окремим позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON] , за судовим рішенням від 27 березня 2017 року у справі № 183/1061/17 у виконавчому провадженні № 78027457. Вирішуючи вимоги позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини суд висновує таке. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи те, що малолітній син сторін [PERSON] , який не досяг трирічного віку, проживає разом з позивачем, що визнається відповідачем, а також ураховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що вбачаються підстави і для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача, однак в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною, [PERSON] [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Таким чином суд висновує про задоволення позовних вимог частково. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», суд вважає, що судовий збір у розмірі 1 211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial