Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

25.08.2025\~року від\~Салтівського районного\~суду м.\~Харкова до\~Зіньківського районного\~суду Полтавської\~області надійшли\~матеріали позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 23.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3642003138/496027 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису). ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» надало [PERSON] грошові кошти в сумі 2300,00 грн, строком на 28 днів, стандартна процентна ставка становить 1, 90 % в день. 20.08.2021\~року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено Договір факторингу № 1-20/08/2021, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 3642003138/496027 від 23.02.2020 р., укладений з [PERSON] 25.08.2021\~року між\~ТОВ «ФК\~«СІТІ ФІНАНС\~ГРУП» та\~ТОВ «ФК\~АЙКОНС» \~було укладено\~Договір відступлення\~вимоги №\~1-25/08/2021,\~в тому\~числі право\~вимоги за\~кредитним договором\~№ 3642003138/496027\~від 23.02.2020\~р.,\~укладений з\~ [PERSON] ,\~тому ТОВ\~«ФК АЙКОНС»\~набув права\~грошової вимоги\~до відповідача\~ [PERSON] ..\~У зв`язку\~з неналежним\~виконанням відповідачем\~взятих на\~себе зобов`язань\~за кредитним\~договором виникла\~заборгованість у\~розмірі 7611,80\~грн,\~що складається\~із простроченої\~заборгованості за\~сумою кредиту\~у розмірі\~2300,00\~грн.\~та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 5311,80\~грн.\~А тому\~позивач звернувся\~з позовом\~до суду\~і просив\~стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК АЙКОНС» заборгованість за договором № 3642003138/496027 від 23.02.2020 року у розмірі 7611,80 грн. 26.11.2025\~року представник\~позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» надіслав до суду заяву про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 17.09.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності представника та у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме суму заборгованості за кредитом - 7611,80 грн, витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3000 грн, від сплати судового збору просить звільнити, оскільки є діючим військослужбовцем, підтверджуючі документи додав до заяви (копія посвідчення учасника бойових дій та довідка про перебування на військовій службі) (а.с. 91-93). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача ТОВ «ФК АЙКОНС» та відповідача [PERSON] і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.\~526\~ЦК України\~зобов`язання має\~виконуватися належним\~чином відповідно\~до умов\~договору. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ч. 1 ст. 610 ЦК України. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підставі абз. 2 ч. 2 ст.639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що 23.02.2020\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«КРЕДИТНА УСТАНОВА\~«ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА\~ГРУПА» та\~ [PERSON] \~був укладений\~кредитний договір\~№ 3642003138/496027\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту,\~шляхом використання\~одноразового ідентифікатора\~(електронного\~підпису)\~(а.с.\~32-36). 20.08.2021\~року між\~ТОВ «КРЕДИТНА\~УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА\~КРЕДИТНА ГРУПА»\~та ТОВ\~«ФК «СІТІ\~ФІНАНС ГРУП»\~було укладено\~Договір факторингу\~№ 1-20/08/2021,\~відповідно до\~умов якого\~Первісний кредитор\~передає (відступає)\~Новому кредитору,\~а Новий\~кредитор набуває\~Права вимоги\~Первісного кредитора\~за Кредитними\~договорами та\~сплачує Первісному\~кредитору за\~відступлення права\~вимоги,\~грошові кошти\~у сумі,\~що дорівнює\~ціні договору\~у порядку\~та строки\~встановлені цим\~Договором,\~в тому\~числі право\~вимоги за\~кредитним договором\~№ 3642003138/496027\~від 23.02.2020\~р.,\~укладений з\~ [PERSON] \~25.08.2021\~року між\~ТОВ «ФК\~«СІТІ ФІНАНС\~ГРУП» та\~ТОВ «ФК\~АЙКОНС» було\~укладено Договір\~відступлення вимоги\~№ 1-25/08/2021,\~в тому\~числі право\~вимоги за\~кредитним договором\~№ 3642003138/496027\~від 23.02.2020\~р.,\~укладений з\~ [PERSON] ,\~тому ТОВ\~«ФК АЙКОНС»\~набув права\~грошової вимоги\~до відповідача\~ [PERSON] ..\~Згідно з\~наданим позивачем\~випискою з\~особового рахунку\~заборгованість відповідача\~за вказаним\~кредитним договором\~становить 7611,80\~грн. (а.с. 19). Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Частиною 1\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050\~ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Отже, Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«КРЕДИТНА УСТАНОВА\~«ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА\~ГРУПА`свої зобов`язання\~перед відповідачем\~за кредитним\~договором виконало,\~надало [PERSON] \~кредит в\~сумі 2300,00\~грн.\~У порушення\~умов кредитного\~договору свої\~зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № 3642003138/496027\~від 23.02.2020\~року своєчасно\~не виконав,\~внаслідок чого\~утворилась заборгованість,\~яка становить\~7611,80\~грн.\~Такий розмір\~заборгованості здійснений\~відповідно до\~умов договору\~та підтверджений\~наданими до\~суду розрахунками.\~Суд приймає\~до уваги\~виписку з\~особового рахунку\~заборгованості відповідача\~ [PERSON] \~по кредитному\~договору №\~3642003138/496027\~від 23.02.2020\~року,\~оскільки він\~узгоджується з\~матеріалами справи\~і їм\~не суперечить.\~ Відповідач [PERSON] добровільно не сплачує суму заборгованості по кредитному договору та процентах за користування ним, тому при таких обставинах у суду є підстави для задоволення позовних вимог. Заяв про застосування строку позовної давності до суду не надходило. Відповідно до частини 1статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частиною 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною 3статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». На підтвердження\~понесення витрат\~на оплату\~правничої допомоги\~представником позивача\~надано суду:\~копію договору\~про надання\~правничої допомоги\~№ 16/06/2025\~від 16.06.2025\~р.,\~укладений між Товариствам з\~обмеженою відповідальністю\~«ФК АЙКОН\~ДЕБТ КОЛЛЕКШ»\~та адвокатом\~Пархомчук С.В.(а.с.28-31);\~копію акту\~про отримання\~ правової\~допомоги від\~21.11.2025\~року;\~копію рахунку\~№ 21.11.2025-57\~від 21.11.2025\~року та\~копію платіжної\~інструкції №\~12033\~від 21.11.2025\~року на\~суму 10500\~грн.\~(а.с.\~86-89). Разом з\~тим,\~дослідивши матеріали\~справи,\~враховуючи висновки\~щодо застосування\~норм права,\~які викладені\~у постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~у справі\~№ 755/9215/15-ц,\~постановах Верховного\~Суду у\~справі №\~905/1795/18\~та у\~справі №\~922/2685/19,\~а також,\~що справа\~є незначної\~складності,\~в такій\~категорії справ\~наявна узгоджена\~та установлена\~судова практика,\~існує відпрацьована\~адвокатська практика\~у даній\~категорії справ,\~обсяг досліджених\~доказів є\~невеликим,\~участі в\~судових засіданнях\~адвокат не\~приймав,\~суд приходить\~до висновку\~про зменшення\~суми стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача до\~3000,00\~грн витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~в суді,\~що відповідає\~критерію об`єктивності\~та буде\~співмірним з\~виконаною адвокатом\~роботою у\~цій справі. \~ \~ \~ \~Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. (а.с.1). Відповідно до ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Про те, згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати збору, зокрема, звільняються: 1) військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків (п. 12); 2) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (п. 13). Оскільки, відповідач [PERSON] надав до суду документи, що підтверджують, його статус військовослужбовця, суд вважає за доцільне звільнити [PERSON] від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial