Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника адвоката Пастух Ю.С. звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому прохає розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 21 серпня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовим записом № 1749. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 21 серпня 2015 року між нею\~тавідповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Протягом останніх років сімейне життя не ведуть. Мають різні погляди на життя, цінності та введення спільного господарства і побуту. Тривалий час кожен із подружжя живе окремим життям. Шлюбних стосунків не підтримують. Фактично сім`я припинила своє існування та шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 20 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 25 серпня 2025 року заяву відповідача [PERSON] про надання строку для примирення повернуто заявнику без розгляду. Ухвалою Салтівського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2025 року. Задоволено заяву представника позивача [PERSON] адвоката Пастух Ю.С. про надання строку на примирення, провадження у справі зупинено, у зв`язку з наданням сторонам строку для примирення три місяці. 27 листопада 2025 року від представника позивача [PERSON] адвоката Пастух Ю.С. надійшла заява, в якій остання прохає поновити провадження у справі зазначивши, що примирення не відбулося, позивачка позовні вимоги підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. 01 грудня 2025 року ухвалою суду поновлено провадження у справі. У наданий в ухвалі суду від 20 червня 2025 року час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 21 серпня 2015 року уклали шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовим записом № 1749, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21 серпня 2015 року (а.с. 04). Від шлюбу позивач та відповідач дітей не мають. Позивачка зазначає, що сторони не підтримують шлюбні відносини, шлюб має формальний характер, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження є неможливим, примирення не відбулось. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, у встановлений законом строк заяву про розірвання шлюбу не відкликали, у наданий судом строк не примирились, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, шлюб сторін розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ч.1 ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в позовній заяві прохала після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved