Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначило, що 11.05.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою був укладений договір № 276020-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який був підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 11.05.2021 року направило відповідачці пропозицію (оферту) укласти кредитний договір, на умовах визначених офертою, яку відповідач того дня прийняв. Крім цього, позивач направив відповідачці через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону, який був зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який боржником було введено/відправлено. За умовами договору про надання кредиту відповідачу було надано грошові кошти в загальному розмірі 20000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, які він зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором та Правил про надання грошових коштів у кредит. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, натомість відповідач частково сплатив кошти, у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 24624,55 грн., з яких: 15421,51 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 9203,04 грн. сума прострочених платежів по процентам, які позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором та судові витрати. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 15.09.2025 року відкрито провадження у вищенаведеній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 11.11.2025 року надала суду відзив на позов, згідно якого вказала, що вимоги позивача не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, із сумою заборгованості у розмірі 24 624,55 грн. вона не погоджується, вважає її необґрунтованою, не підтвердженою належними та допустимими доказами та такою, що не підлягає задоволенню у повному обсязі. Також, відповідач зазначила, що позивачем на обґрунтування позовних вимог до матеріалів справи не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором заборгованості. У матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків, а також, зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, та неможливо встановити які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Доданий до позову розрахунок заборгованості не відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року N? 254, а отже не є належним доказом, який би підтверджував розмір заборгованості за кредитним договором. До позовної заяви не додано розрахунок заборгованості, який в свою чергу може бути доказом меншої заборгованості, ніж на стягненні якої наполягає позивач. Відповідачка звертає увагу суду, що наявна сума заборгованості за тілом кредиту менша, ніж кредит, який отримала [PERSON] при укладенні договору. Даний факт може вказувати на те, що відповідачкою здійснювались часткові оплати на погашення заборгованості перед позивачем, але підтверджуючих документів позивач не надав. На думку відповідачки, сума заборгованості по відсотках у розмірі 9 203,04 гривень, нарахована з порушенням вимог закону, оскільки, відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право стягнути заборгованість по нарахованим та несплаченим процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Визначений позивачем розмір процентів є непропорційно великою сумою компенсації (понад 50% вартості кредиту), не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. З урахуванням викладеного, відповідачка просила суд відмовити у задоволені позовних вимог ТОВ «Бізнес позика», а провадження у справі - закрити. 31.10.2025 року представник позивача надав відповідь на відзив, згідно якого вказав, що у відзиві на позовну заяву сторона відповідача прямо не заперечує фактів: укладення кредитного договору з позивачем; отримання кредитних коштів за кредитним договором; здійснення платежів за кредитним договором та наявність заборгованості за вказаним договором. Так, 11.05.2021 року між сторонами було укладено Договір N? 276020-KC-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 11.05.2021 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір N? 276020-KC-001 про надання кредиту. 11.05.2021 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір N? 276020-KC-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9820, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено відправлено. Таким чином, 11.05.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір N? 276020-KC-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Представник позивача наголосив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між заявником/кредитором та боржником/позичальником не був би укладений. Щодо перерахування відповідачці кредитних коштів за кредитним договором, то відповідно до п. 1 кредитного договору, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Відповідно до п. 6 кредитного договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклала Договір. Номер банківської картки для перерахування кредитних коштів за договором був вказаний відповідачкою під час укладення договору в її особистому кабінеті на веб-сайті кредитодавця, на підтвердження вищезазначеного, до позовної заяви доданий витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи на веб-сайті кредитодавця "Анкета клієнта", відповідно до якого позичальником був зазначений номер банківської картки [NUMBER] для перерахування на цю картку кредитних коштів за кредитним договором. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника N? [NUMBER] , що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Щодо обов`язку позичальника сплатити проценти за кредитним договором відповідно, то відповідно до п.1 кредитного договору сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,77501351 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Відповідно до п. 3 кредитного договору сторони на момент укладення договору встановили орієнтований графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись. Порушення відповідачкою Графіку платежів закономірно призвело до подорожчання загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.05.2021 року між сторонами укладено Договір N? 276020-KC-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Так, 11.05.2021 року ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір N? 276020-KC-001 про надання кредиту. 11.05.2021 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору N? 276020-KC-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9820, на номер телефону [NUMBER] , який зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено. Таким чином, 11.05.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір N? 276020-KC-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Кредитного договору, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надала відповідачці грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а [PERSON] зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Відповідно до п. 6 Кредитного договору [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх. Згідно з п. 10 Кредитного договору інші умови цього правочину регулюються Правилами. Усі неврегульовані Договором та Правилами правовідносини Сторін регулюються законодавством України. Як вбачається з доданого до позовної заяви витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи на веб-сайті Кредитодавця "Анкета клієнта", позичальником був зазначений номер банківської картки [NUMBER] для перерахування на цю картку кредитних коштів за кредитним договором. Відповідно до умов п.1 Кредитного договору сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,77501351 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 вказаного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Відповідно до п. 3 кредитного договору, сторони на момент укладення договору встановили орієнтований графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись Позивач свої зобов?язання за договором кредиту виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника N? [NUMBER] , яку нею було вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів. З довідки, сформована в платіжній системі «ТАС Рау», яка була надана ТОВ «Бізнес Позика» посередником АТ «ТАСКОМБАНК», який надає послуги на підставі Договору N?83 п організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам від 11.11.2020 року, вбачається, що відповідачці було перераховано кредитні кошти за договором в розмірі 20 000,00 грн. У свою чергу відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування коштами та комісію за надання кредиту у порядку і на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Також відповідач отримала інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Позичальник свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за вказаним договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість перед позивачем, що утворилася станом на 08.08.2025 року виникла заборгованість в загальному розмірі 24 624,55 грн., з яких: 15421,51грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 9203,04 грн. сума прострочених платежів по процентам, а також 1350 грн. суми заборгованості за комісією. Доказів повернення кредитних коштів, оплати за користування кредитом матеріали справи не містять. Суд не вважає слушними посилання відповідачки на те, що заборгованість за кредитом не обґрунтована та завищена, оскільки п. 3 кредитного договору був встановлений орієнтовний графік платежів, відповідно до якого позичальник повинен був здійснювати платежі у відповідному розмірі та у відповідні дати. У випадку здійснення [PERSON] платежів у відповідності до встановленого графіку платежів, їй дійсно потрібно було б сплатити суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у кредитному договорі. Якщо боржник не здійснює платіж (платежі) за графіком або здійснює його (їх) у меншому розмірі, ніж передбачено графіком, це закономірно призводить до нарахування процентів у більшому розмірі, тому що за умовами договору проценти нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Крім того, суд бере до уваги, що відповідачка у відзиві на позовну заяву жодним чином не пояснила, чому вважає доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором необґрунтованим та таким, що не узгоджується з матеріалами справи. Відповідачка не була позбавлена можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. Також, суд бере до уваги, що ТОВ «Бізнес Позика» просить стягнути з відповідачки лише заборгованість по тілу кредиту, процентам та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов кредитного договору та норм Цивільного кодексу України, не нараховуючи жодних процентів після закінчення строку дії кредитного договору. Доказів здійснення [PERSON] платежів за кредитним договором у розмірі та строк, відповідно до встановленого у кредитному договорі та графіку платежів сторона відповідача суду не надала. З огляду на викладене, між сторонами виникли кредитні правовідносини, де відповідачем порушено право позивача на отримання заборгованості, тому, при вирішенні вказаного спору суд керується ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно з ч. 3 ст.11 Закону «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Надаючи оцінку наданим позивачем та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором. Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. При укладенні кредитного договору сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Таким чином, з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у відповідача утворилась заборгованість, в зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Бізнес Позика» необхідно стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved