Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

АТ «АКЦЕНТ-БАНК»\~ звернулись до суду з позовом до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості. В обґрунтування своїх вимог Банк посилався на те, що 13 травня 2021 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Відповідачем 13 травня 2021 року підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту, на підставі якої відкрито поточний рахунок, встановлено на нього кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Вказані документи містять всі суттєві умови кредитування, строк, розмір відсотків, максимальний розмір кредиту, тощо. Відповідачу надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою відсотків за користування у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув позику, а також відсотки за користування кредитом, а тому станом на 04 вересня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 85909,09 грн., з яких: 58701,79 грн.- заборгованість за тілом кредиту; 27207,3 грн. - заборгованість за відсотками, яку Банк просив стягнути з відповідача на свою користь та судові витрати. \~ \~ \~ \~Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 08 вересня 2025 року вказана позовна заява передана для розгляду судді Куць О.О. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 11 вересня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом АТ «АКЦЕНТ-БАНК»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості та призначено її до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Представник АТ «АКЦЕНТ-БАНК» у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причин не явки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. \~ \~ \~ \~Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. \~ \~ \~ \~Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином,\~суд вважає\~за можливе\~на підставі\~ст.\~280,\~281,\~282\~ЦПК України\~ухвалити у\~справі заочне\~рішення суду\~в судовому\~засіданні за\~відсутності сторін\~та без\~фіксування процесу\~технічними засобами\~відповідно до\~положень ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як вбачається з\~матеріалів справи, 13 травня 2021 року [PERSON] підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «A-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у виді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. \~ \~ \~ \~Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «А-Банку» разом з умовами та правилами і тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. \~ \~ \~ \~З огляду на те, що у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору, станом на 04 вересня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 85909,09 грн., з яких: 58701,79 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 27207,3 грн. - заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Так, згідно із ч. 3 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] була обізнана та погодилася із умовами надання банківських послуг, зокрема, це підтверджується тим, що боржник користувалась наданими банком коштами. Відповідно до ч. 2 ст. 648 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи у судовому засіданні, та приймаючи до уваги те, що відповідачем було порушено умови користування кредитними коштами, а саме не виконані зобов`язання стосовно погашення кредиту та сплати відсотків за його користування, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 травня 2021 року станом на 04 вересня 2025 року у розмірі 85909,09 грн., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту - 58701,79 грн., за відсотками - 27207,3 грн. Оскільки позовні вимоги задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача АТ «АКЦЕНТ-БАНК» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн., які підтверджуються платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved