Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.04.2018 року [PERSON] , уклала договори купівлі-продажу та придбала окремий інвентарний об`єкт- павільйон ПП-1-74, який розміщений за адресою: [ADDRESS] , посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.А. та зареєстровані в реєстрі за № № 303, 305. Право власності на 1\\2 частку Окремого інвентарного об`єкта-павільйону ПП-1-74, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що виникло на підставі договору купівлі-продажу від 12.04.2018 № 305 та право власності на 1\\2 частку Окремого інвентарного об`єкту- павільйону ПП-1-74, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що виникло на підставі договору купівлі-продажу від 12.04.2018 № 303 зареєстровано 12.04.2018 за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номери запису про право власності: 25686693, 25687279). 19.12-20.12.2019 року позивач виявила, що її павільйон за адресою: [ADDRESS] , використовується невідомими особами і в павільйоні розміщено ялинковий базар. Після виклику поліції, продавець зателефонувала відповідачу, який під`їхав до павільйону і з`ясувалося, що саме він змінив замки та почав використовувати павільйон для продажу ялинок. 21.02.2020 року [PERSON] як власник приміщення за адресою: [ADDRESS] , була запрошена на засідання виїзної наради Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, на якому було прийняте рішення відділу контролю за благоустроєм внести припис [PERSON] для приведення приміщення за адресою: [ADDRESS] до належного санітарно-технічного стану (п. З Протоколу виїзної наради Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 21.02.2020 року). 02.03.2020 року Відділом контролю за благоустроєм Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації було вручено припис № 10/0033 [PERSON] , в якому зазначено, що нею порушено пункту 3.1.1, 3.1.2, 3.2.10, 7.3.1 Правил благоустрою міста Києва за адресою: м. Київ, проспект Леся Курбаса, 8-А та запропоновано усунути порушення шляхом прибирання та вивезення сміття з території, прилеглої до приміщення, а також привести до належного санітарно-технічного стану шляхом своєчасного фарбування і ремонту металевих частин фасаду приміщення. 22.10.2020 позивач з`ясувала, що в її павільйоні за адресою: [ADDRESS] вкотре змінено замки, після зрізання яких, остання виявила чужі речі в підвалі та на першому поверсі павільйону, про що повідомила заявою поліцію. Проте, після неодноразових змін замків від дверей приміщення, позивач знову виявляла те, що замки змінено та розміщено багато чужих речей в павільйоні. Відповідач більше 10 років веде судові тяжби з власниками павільйону (в тому числі з попередніми) та намагається заволодіти вказаним павільйоном і видати павільйон позивача за свій власний об`єкт нерухомості. Натомість, за адресою [ADDRESS] знаходиться один єдиний об`єкт нерухомості - окремий інвентарний об`єкт- павільйон ПП-1-74, який належить на праві власності позивачу на підставі договорів купівлі-продажу від 12.04.2018 р. Інші об`єкти нерухомості за даною адресою відсутні. Це підтверджується листом Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 19.09.2009 № 05716-17558, яким повідомлено, що спеціалістами Департаменту у відповідності до Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 25.09.2003 № 16/890, проведено обстеження земельної ділянки на [ADDRESS] та встановлено, що на земельній ділянці розташовано павільйон, який станом на 19.09.2019 не використовується та зачинений. Також про те, що будь-які інші об`єкти нерухомого чи рухомого майна за адресою: [ADDRESS] відсутні, повідомила Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація своїм листом від 15.06.2017 № 107-30/4443. Наявність лише одного об`єкта за адресою: [ADDRESS] , а саме Окремого інвентарного об`єкта-павільйону ПП-1-74 також підтверджується Витягом з кадастрового плану щодо чинних містобудівних регламентів та інших умов впровадження містобудівної діяльності, містобудівних умов та обмежень щодо певної території, а також наявних вимог та обмежень щодо використання земельних ділянок і розташованих на них об`єктів нерухомості (в т.ч. викопіювання із містобудівної документації (офіційні відомості) від 14.11.2013 (№ замовлення 0006080). Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 20.11.2020 р. №39/20 на земельній ділянці площею 0,074514 га за адресою: [ADDRESS] (код земельної ділянки 75:288:0021) знаходиться будівля - окремий інвентарний об`єкт-павільйон ПП-1-74 загальною площею 299,4 кв.м . Будь-які інші об`єкти нерухомого майна на земельній ділянці (код земельної ділянки 75:288:0021) за адресою: [ADDRESS] , відсутні. Враховуючи викладене, просила суд усунути перешкоди в користуванні [PERSON] Окремим інвентарним об`єктом-павільйоном ПП-1-74 загальною площею 299, 4 кв.м за адресою: [ADDRESS] , шляхом звільнення [PERSON] приміщень павільйону та його підвалу та видачі [PERSON] ключів від замків дверей павільйону та його підвалу. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва [PERSON] від 19.08.2021 року відкрито провадження у порядку загального позовного провадження . Відповідно до Розпорядження Святошинського районного суду м. Києва № 80 від 05.06.2023 р., у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади судді, зазначене вище цивільне провадження шляхом повторного автоматичного розподілу було передано у провадження судді Шум Л.М. Ухвалою суду від 07.06.2023 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 04.04.2024 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та її представник не з"явилися, подали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність та просили суд задовольнити позов. В судове засідання відповідач не з"явився, про час та місце слухання справи, судом повідомлявся належним чином. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.04.2018 року [PERSON] , уклала договори купівлі-продажу та придбала окремий інвентарний об`єкт- павільйон ПП-1-74, який розміщений за адресою: [ADDRESS] , посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.А. та зареєстровані в реєстрі за № № 303, 305. Судом встановлено, що право власності на 1\\2 частку Окремого інвентарного об`єкта-павільйону ПП-1-74, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що виникло на підставі договору купівлі-продажу від 12.04.2018 № 305 та право власності на 1\\2 частку Окремого інвентарного об`єкту- павільйону ПП-1-74, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що виникло на підставі договору купівлі-продажу від 12.04.2018 № 303 зареєстровано 12.04.2018 за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номери запису про право власності: 25686693, 25687279). Судом встановлено, що відповідно до довідки виданої Святошинським УП ГУНП в м. Києві , за результатами розгляду звернення [PERSON] , було зазначено що під час перевірки було встановлено, що питання розподілу майна мають цивільно-правовий характер та до компетенції поліції не відносяться. На підставі зібраних матеріалів перевірку по заяві припинено у зв`язку з відсутністю будь-яких ознак кримінального правопорушення. Крім того, в матеріалах справи знаходиться копія рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.08.2018 року, згідно якого позов [PERSON] задоволено та визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозора І.В. від 16.08.2013 р. індексний номер : 5059038 про державну реєстрацію зо ТОВ "Віском ЛТД" права на об"єкт нерухомості, окремий інвентарний об"єкт - павільйон ПП-1-74 за адресою: [ADDRESS] . Стаття 16 ЦПК України визначає що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом вказаної норми громадянин, який вважає, що його право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Стаття 386 ЦК України визначає що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем в силу ст. 60 ЦПК України не надано будь-яких належних та допустимих письмових доказів в підтвердження того, що відповідач чинить їй перешкоди в користуванні майном, тим самим позбавляючи її права власності . Тобто, позивачка не довела тих обставин, на які вона посилалася як на підставу позовних вимог, не надала докази в обґрунтування позовних вимог, що є її обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу. Суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 10, ст. ст. 57, 59 ЦПК України, з метою сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи роз`яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 386 ЦК України, та

Outcome: dismissed