Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 01.01.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір № 5217938 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених договором, відповідачка отримала кредит у розмірі 23500,00грн строком на 360 днів шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , яку відповідачкою вказано під час укладення Договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,95% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 Договору. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора. Кредитний договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 5217938 в розмірі 64788,22грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту 23499,97грн, за процентами 33262,76грн, штраф 8025,49грн; а також просить стягнути з відповідачки судові витрати в розмірі 2422,40грн. 09.10.2025 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона підтверджує, що дійсно брала кредит в сумі 23500грн. Протягом чотирьох місяців вона сплачувала платежі і має квитанції, оплата була на суму 15000грн. Відповідачка не заперечує наявність боргу і не відмовляється від його оплати, однак просить суд врахувати, що нараховані відсотки і штрафи є надмірними і великими. З урахуванням часткової оплати боргу та реальних можливостей відповідачка просить врахувати суму здійснених платежів в розмірі 15000грн та відмовити позивачу у стягненні відсотків, штрафів та пені (а.с. 76). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника ТОВ «Лінеура Україна», не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна частково, долучила докази про часткову оплату заборгованості за кредитним договором. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини справи. 01.01.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5217938 від 01.01.2025(а.с.17-29). Згідно п. 1.1. Договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ д инкой забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток «Credit7». Електрона Ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядк передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого. Товариством на номер мобільного телефону Клюнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачу технечні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства. Згідно п. 1.2 на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошов кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до умов Кредитного договору та Паспорту споживчого кредиту сума кредиту (загальний розмір) складає: 23500,00 гривень, строк кредиту становить 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів; стандартна процента ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п. 1.3 Договору; орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування складає за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 3141,8400% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь період користування кредитом 106220,00грн (а.с. 15-29). Кредитний договір підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 84502 01.01.2025 о 09:44:56 (а.с. 29 зворотна сторона). Паспорт споживчого кредиту підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 73708 01.01.2025 о 09:43:59 (а.с. 16 зворотна сторона). Після встановлення зазначених обставин суд зазначає наступне. Відповідно до п.5, 6, 7 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Відповідно до ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Місцем укладення електронного договору є місцезнаходження юридичної особи або місце фактичного проживання фізичної особи, яка є продавцем (виконавцем, постачальником) товарів, робіт, послуг. Момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар визначається згідно з положеннями Цивільного кодексу України про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі якщо предметом електронного договору є надання послуг у сфері електронної комерції, обов`язок постачальника перед споживачем вважається виконаним у момент, коли надана постачальником послуга відповідає властивостям, визначеним договором або законодавством. У разі якщо предметом електронного договору є виконання робіт у сфері електронної комерції, обов`язок виконавця перед замовником вважається виконаним у момент, коли результат виконаної роботи відповідає вимогам, встановленим договором або законодавством. Електронним договором може бути визначено інший момент виконання зобов`язань між сторонами. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено. Дія цього положення не поширюється на електронні правочини, пов`язані з одноразовим наданням інформаційних електронних послуг або послуг проміжного характеру в інформаційній сфері, оплата яких здійснюється дистанційно. Постачальник таких послуг має надати змогу споживачеві ознайомитися з найменуванням постачальника, його місцезнаходженням та порядком прийняття претензії щодо послуги. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Пропозиція укласти електронний договір (оферта), текст електронного договору, електронні повідомлення укладаються державною мовою. За бажанням покупця електронний договір може укладатися іншою мовою за згодою сторін. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, судом встановлено, та доказів іншого відповідачкою не надано, що кредитний договір між відповідачкою та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено відповідно до приписів указаних вище норм закону, в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісних кредиторів в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У силу частини першої статті 638 ЦК Українидоговір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та Первісним Кредитором (Позикодавцем) не було б укладено. За змістом статей 526,530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. За ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно доч.1,2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору Відповідно до ст.629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 599 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Перерахування ТОВ «Лінеура Україна» грошових коштів в сумі 23500грн 01.01.2025 о 09:45:10 на картку відповідачки [PERSON] підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» про успішне перерахування коштів на [NUMBER] , яка зазначена в п. 2.1 кредитного договору (а.с.19). Крім цього отримання кредитних коштів визнається відповідачкою. Отже, кредитодавець свій обов`язок перед відповідачкою по перерахуванню кредитних коштів виконав, проте відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого в неї перед кредитором виникла заборгованість. Згідно поданого позивачем розрахунку заборгованість відповідачки станом на 25.08.2025 становить 64788,22грн, яка складається з: заборгованості за тілом - 23499,97грн; заборгованості за процентами - 33262,76грн, заборгованості за штрафами 8025,49грн (а.с.10-13). Однак, суд не погоджується з наданим розрахунком заборгованості з огляду на таке. Зокрема, судом встановлено, що позивачем при визначенні розміру заборгованості за кредитним договором № 5217938 від 01.01.2025 не враховано здійсненої відповідачкою [PERSON] оплати на суму 5754,82грн за 23.02.2025, що підтверджується наданою відповідачкою випискою з рахунку (а.с. 91). До того ж, суд уважає, що позивач при заявлені даних вимог не врахував положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом ПрезидентаУкраїни № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України і діє по теперішній час. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що кредитний договір укладений 01.01.2025, тобто в період дії на території України воєнного стану, суд уважає, що з відповідачки не підлягає стягненню штраф в сумі 8025,49грн, що буде узгоджуватись із пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Крім того відповідно до наданого розрахунку заборгованості позивачем було зараховано здійснену відповідачкою оплату в сумі 3724,51грн на оплату штрафних санкцій. Однак відповідно до зазначених вище норм законодавства дану суму 3724,51грн необхідно зарахувати в рахунок погашення тіла кредиту. З огляду на зазначене, загальний розмір заборгованості за кредитним договором №5217938 від 01.01.2025 становить 47283,40грн з розрахунку (тіло 23499,97грн + відсотки 33262,76грн) 5754,82грн (погашення відповідачкою кредиту 23.02.2025) 3724,51грн (зарахування штрафу в рахунок погашення основного боргу). Таким чином наявні підстави для стягнення з відповідачки заборгованості в загальному розмірі 47283,40грн. Отже, з огляду на те, що відповідачкою не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за договором кредиту в повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають часткову задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1767,90грн з розрахунку: 47283,40грн х 2422,40грн/64788,22грн = 1767,90грн.

Outcome: partial