Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

У листопаді 2024 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг «monobank» від 24.01.2020 року в розмірі 82816,62 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.01.2020 року [PERSON] звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 24.01.2020 р. в рамках проекту «monobank», який є мобільним додатком, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг відбувається шляхом верифікації клієнта очно: на точці видачі, у відділенні Банку, співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці, кредитним агентом у точці. Починаючи з травня 2020 також можлива верифікація працівником банку дистанційно, ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта, спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. У позовній заяві позивач зазначає, що на підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 100000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за укладеним договором виконав в повному обсязі, тоді як у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, відбулося істотне порушенням клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 28.12.2022 року банк направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Однак останній на контакт з банком не виходив, жодних дій на погашення заборгованості не вчинив, у зв`язку з чим, станом на 25.08.2024 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 82816,62 грн. Оскільки відповідачем заборгованість не погашена, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг «monobank» від 24.01.2020 року в розмірі 828716,62 грн. та судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження. 18.12.2024 до суду надійшла заява від представника позивача про закриття провадження у справі, у зв`язку з погашенням відповідачем заборгованості за кредитом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.02.2025 провадження у справі було закрите. Посилаючись на те, що представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» діяв з перевищенням своїх повноважень та безпідставно подав заяву про закриття провадження у справі, банк оскаржив ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 06.02.2025 про закриття провадження у справі. Постановою Київського апеляційного суду від 17.07.2025 ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 06.02.2025 про закриття провадження у справі було скасовано, а справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду. З метою забезпечення судового розгляду справи, суд першої інстанції призначив справу до розгляду на 07.11.2025 р. В судове засідання, призначене на 07.11.2025 року, представник позивача не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. В прохальній частині позову просив справу розглядати у його відсутність. Відповідач відзив у встановлений строк не подав, у судове засідання 07.11.2025 року не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. 07.11.2025р. суд констатував необхідність відкладення розгляду справи на 08.12.2025р. В судове засідання 08.12.2025р. представник позивача та відповідач не з`явились. Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю ухвалення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з таким. Судом встановлено, що 24.01.2020 відповідач [PERSON] звернулась до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 24.01.2020р. в рамках проекту «monobank». Особливістю проєкту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. У анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Відповідно до п.1 анкети-заяви відповідач, підписавши вказану заяву погодився, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими він ознайомлений, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору. Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6). Згідно з п.11 заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. На підтвердження своїх вимог позивачем до позовної заяви було надано: розрахунок заборгованості за договором №б/н від 24.01.2020р. (а.с.6-7), анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 24.01.2020 р (а.с. 8), Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» про надання банківських послуг щодо продуктів monobank (а.с.9-21), Тарифи чорної картки monobank (а.с.22), виписку про рух коштів від 10.04.2025р., яку долучив до апеляційної скарги (100-115). Випискою про рух коштів по картці [NUMBER] доводиться, що 24.01.2020 року [PERSON] було відкрито картковий рахунок з кредитним лімітом. 16.03.2020 кредитний ліміт було збільшено до 5000 грн., 06.11.2020 - збільшено до 25 000 грн.; 08.01.2022 - збільшено до 50 000 грн.; 26.02.2022 зменшено до 30898 грн.. З виписки також вбачається, що відповідач активно користувалась карткою, відповідач періодично поповнював картку, систематично використовував кредитні кошти на різні потреби. За інформацією з виписки встановлено, що банк списував з рахунку відсотки кожного 1 числа місяця. Наприклад, 1 травня 2020 було списано 48,29 грн. відсотків, 1 червня 2022р. - 1178,93 грн., 1 липня 2022 р. - 2242,20 грн., в результаті чого утворився овердрафт та станом на 1 жовтня 2022 року залишок після операції списання відсотків становив - 13 714,62 грн. з від`ємним значенням. Отже, випискою доводиться факт видачі кредитних коштів зі встановленим лімітом та факт періодичного списання коштів на сплату відсотків. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості по тілу кредиту розмірі 82816,62 грн., банк посилається на те, що така заборгованість складається з кредитного ліміту та овердрафту (мінусу по картці). Овердрафт виникає наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. Відповідно до пункту 5.20 розділу 2 Умові правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Отже, банк самостійно списував відсотки, застосовував штрафи, якщо коштів не вистачало, знову надавав кредитні кошти у розмірі наявної заборгованості, формуючи мінус по картці та самостійно збільшуючи розмір заборгованості. Заборгованість, яку банк просить стягнути судовим рішенням, складається із заборгованості, яка утворилася в результаті списання банком відсотків, та формування мінусу по картці для списання таких відсотків. Втім, суд не може вважати доведеною ту обставину, що відповідач погодився на відсоткову ставку: поточну -37,2%. Анкета-Заява не містить розмірів відсоткової ставки та такої умови надання кредитних коштів як утворення овердрафту для погашення відсотків та пені з ініціативи банку. В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, за яким можна було б стверджувати, що [PERSON] погодив такі умови кредитування. При цьому, витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank не містить підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 24.01.2020 шляхом підписання анкети-заяви. А відтак матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву. Суд не може погодитися з тим, що сам лише факт підписання анкети-заяви свідчить про видачу кредиту відповідачу на умовах списання відсотків та утворення овердрафту, оскільки така позиція не ґрунтується на положеннях закону, жодних відомостей з цього приводу така анкета-заява не містить. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором - приєднанням є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua ) змінювалися АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату пені та комісії за користування кредитними коштами надані банком, а також розміру нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Зазначений висновок узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ повністю залежить від волевиявлення банку. Розрахунок заборгованості, виписка з рахунку не є документами, які доводять погодження сторонами умов щодо розміру та сплати процентів. Зважаючи на те, що заборгованість утворювалася в тому числі у зв`язку зі списанням відсотків, які не погоджувалися з відповідачем, суд не може встановити дійсну суму неповернутого тіла кредиту. Крім того, суд не може вважати доведеними вимоги банку про стягнення овердрафту, тоді як відповідач відповідних умов договору не погоджував, а овердрафт утворився через самостійне списання банком відсотків, що призвело до фактичного збільшення тіла кредиту. Таким чином, суд не може вважати розрахунок банку правильним та таким, що ґрунтується на умовах договору, а відтак, дійшов висновку про недоведеність вимог про стягнення з [PERSON] будь-яких сум заборгованості по тілу кредиту. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені належними засобами доказування, зокрема, позивачем не було надано належних та достатніх доказів у підтвердження наявності заборгованості саме у визначеному у позові розмірі, а позовні вимоги є недоведеними та не підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed