Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

І. Зміст спору Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 541455864 від 05.11.2021 року у розмірі 42\~101,28 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 2\~422, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7\~000,00 гривень. Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що 05.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою було укладено договір № 1541455864 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, підписаний у порядку статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з умовами договору кредитор взяв на себе зобов`язання надати позичальникові грошові кошти у розмірі 10 400 000,00 грн шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами банківської картки, зазначеної відповідачем, зі строком кредитування на 20 днів до 25.11.2021. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним. За умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 675,23 (шістсот сімдесят п`ять цілих двадцять три сотих) процентів річних, що становить 1,85 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги за кредитним договором № 541455864 від 05.11.2021 відповідно до укладеного Договору факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. 05.08.2020 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали Договір факторингу № 05/0820-01 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Всупереч умовам кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого має заборгованість в сумі 42\~101,28 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач жодних додаткових нарахувань за кредитним договором не здійснювали. У зв`язку з наведеним позивач змушений звернутись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 42\~101,28 гривень. ІІ. Процесуальні дії у справі Після надходження справи з Нововолинського міського суду Волинської області за підсудністю, ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 03.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятиденний строк на подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам, відповідачці із позовною заявою та додатками, за місцем її реєстрації, який вручено 13.11.2025 року особисто [PERSON] (а.с.130). У встановлений судом строк відповідачка до суду відзиву на позовну заяву не надала. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов таких висновків. ІІІ. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи слідує, що 05.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали Кредитний договір № 541455864 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов Договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу грошові кошти (у формі кредитного ліміту) в сумі 10 400,00 гривень на банківську карту № 4149-43XX-XXXX-0900 Відповідача, яку Відповідач вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. Згідно із п.1.2. договору сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. Договору - це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Відповідно до п.1.3. договору кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 10400 грн 00 коп. (десять\~тисяч чотириста\~грн.\~нуль коп.)\~одразу після\~укладення Договору,\~який має\~бути повернено\~до 25.11.2021\~р. Відразу після вчинених дій Відповідача 05.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти в сумі 10400,00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до п. 1.7. кредитного договору Кредитна лінія надається строком на 20 (двадцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі Дисконтний період), а саме до 25.11.2021 р. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Згідно із п. 1.9. кредитного договору за користування\~Кредитом Позичальник\~зобов`язаний\~сплачувати Кредитодавцю\~проценти за\~користування Кредитом,\~які нараховуються\~в наступному\~порядку:\~1.9.1.\~виключно на\~період строку,\~визначеного в\~п.\~1.7\~Договору нарахування\~процентів за\~користування Кредитом\~здійснюється щоденно\~за Дисконтною\~процентною ставкою\~в розмірі\~722,70\~(сімсот\~двадцять дві\~цілих сім\~десятих)\~процентів річних,\~що становить\~1,98\~процентів від\~суми Кредиту\~за кожний\~день користування\~ним;\~за умови\~продовження строку\~Дисконтного періоду,\~на умовах\~п.\~1.8.\~Договору,\~з наступного\~дня після\~закінчення вказаного\~в п.\~1.7.\~Договору строку,\~нарахування процентів\~за користування\~Кредитом здійснюється\~за Індивідуальною\~процентною ставкою\~в розмірі\~675,23\~(шістсот\~сімдесят п`ять\~цілих двадцять\~три сотих)\~процентів річних,\~що становить\~1,85\~процентів в\~день від\~суми Кредиту\~за кожний\~день користування\~ним.\~Кредитодавець за\~своїм вибором\~може надавати\~Позичальнику знижки\~на розмір\~Індивідуальної процентної\~ставки,\~про що\~останній інформується\~в Особистому\~кабінеті. (п.1.9.2. кредитного договору). Якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим Договором щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду, є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. Відповідно до п. 1.12.2. кредитного договору, з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. З урахуваннями викладеного, сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Розрахунки заборгованості, підготовлені Первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за Кредитним договором за відповідні періоди перебування прав вимог у Первісного кредитора та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони Відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки Позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості Відповідача за Кредитним договорам. За розрахунком первісного кредитора загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 1541455864 від 05.11.2021, становить 42\~101,28\~грн,\~яка складається\~з:\~10\~400,00\~грн -\~заборгованість по\~тілу кредиту;\~31\~701,28\~грн -\~заборгованість по\~несплаченим відсотків\~за користування\~кредитом;\~0,00\~грн \~заборгованість за\~штрафними санкціями\~(пеня,\~штрафи). Зарахування сума 10400,00 грн на карту відповідачки підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] з особового рахунку за період 05.11.2021-10.11.2021 (а.с.115). З цієї ж виписки слідує, що відповідачка активно користувалася кредитними коштами. Щодо переходу права вимоги, судом встановлено, що 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило за плату ТОВ «Таліон Плюс» належні йому Права Вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, в тому числі за кредитним договором № 189620027 від 27.01.2022 року, який було укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] (а.с.36-41). Додатковою угодою № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» продовжили строк дії укладеного між ними договору факторингу до 31 грудня 2020 року, не змінивши при цьому інших умов договору. Відповідно до Додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» продовжили строк дії укладеного раніше договору факторингу, згідно якої останній було викладено у новій редакції. 31 грудня 2021 року було укладено угоду № 27, яка продовжила строк дії договору факторингу в редакції від 28.11.2018 року до 31.12.2022 року включно. Після цього, 31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» додатковою угодою № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжили строк дії договору до 31 грудня 2023 року включно. 31 грудня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої продовжили строк дії договору до 31 грудня 2024 року та доповнили його пунктом 11.10. Відповідно реєстру прав вимоги № 166 від 28.12.2021року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, в тому числі й до відповідача\~ [PERSON] в сумі 42\~101,28 грн. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого відбулось відступлення прав вимоги від однієї сторони іншій, зазначених у відповідному реєстрі прав вимоги, в тому числі й до відповідача\~ [PERSON] ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Враховуючи те, що Реєстр прав вимоги містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, Позивачем надано Витяг з Реєстру прав вимог, що містить лише дані Відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб). 04.06.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості, виданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором № 541455864 від 05.11.2021 на момент відступлення права вимоги до відповідача сума заборгованості становить 24435,76 (а. с. 49). Згідно з розрахунком заборгованості, виданого ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором № 541455864 від 05.11.2021 на момент відступлення права вимоги до відповідача сума заборгованості становить 42\~101,28 (а. с. 48). Крім того, з виписки з особового рахунка за кредитним договором № 541455864 від 05.11.2021 слідує, що станом на 25.06.2025 року зазначена сума заборгованості не погашена (а. с. 47). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з відповідним позовом. Натомість, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідачки заборгованості у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять. Вказана сума заборгованості відповідачкою не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кредитному договору нею до суду не надано. V. Застосоване судом законодавство та висновки суду Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.\~\~Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою статті 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (частина третя статті 207 цього ж Кодексу). Положеннями частини четвертої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Таким чином, договір про надання кредитних коштів, підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, підтверджується укладенням між сторонами правочину. Шляхом здійснення операцій із входом на сайт кредитодавця відповідач погодився із умовами надання кредиту, зокрема: щодо суми і строку кредитування, сплати відсотків за користування, розміру і типу процентної ставки. Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20) та від 12 січня 2021 року в справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20). Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 189620027 у формі електронного документа шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, за якими відповідач ознайомився з умовами кредитного договору, отримав кошти на умовах фінансового кредитування та зобов`язався повернути кредит і проценти за користування кредитними коштами. Статтею 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач, порушуючи умови договору, своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Отримання [PERSON] кредитних коштів в сумі 8 000,00 гривень підтверджується Договором № 189620027 від 27.01.2022 року, підписаним електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В частині першій статті 516 Цивільного кодексу України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно матеріалів справи видно, що первісним кредитором\~ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передано ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до боржників, відповідно до умов укладеного договору факторингу. Після цього, між ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Фактор) укладено договір факторингу про перехід прав вимоги до боржників від Клієнта до Фактора. Далі «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу, в результаті чого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором до відповідача у справі\~ [PERSON] . Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як передбачено статтею 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.\~\~ Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно частини другої статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. VI. Висновки суду Між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання кредиту в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні договірні правовідносини. Сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Підписання договору про надання кредитної лінії № 541455864 від 05.11.2021 свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозумів та підтвердив те, що погодився на правила надання коштів у кредит. Окрім того, відповідач тричі здійснював часткову оплату на виконання умов договору, що на переконання суду також підтверджує факт укладення договору та свідчить про його ознайомленість і прийняття умов кредитного договору. На підставі цього договору відповідач отримав кредитні кошти, однак їх не повернув, проценти за користування кредитними коштами не сплатив, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 541455864 від 05.11.2021. Таким чином, враховуючи, що між сторонами у справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, внаслідок чого через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором № 541455864 від 05.11.2021 утворилась заборгованість, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 10 400,00 грн заборгованості за тілом кредиту. Одночасно із цим, суд вважає, що ТОВ «Таліон Плюс» після набуття ним у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за Договором № 541455864 від 05.11.2021 до [PERSON] не мало права нараховувати відсотки у порядку, встановленому Договору, оскільки не є його стороною, а ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як сторона договору, відчужуючи 28.12.2021 року таке право вимоги в користь\~ТОВ «Таліон\~Плюс» вважало,\~що строк\~платежу за\~Договором №\~541455864 настав 28.12.2021 року. Договір кредитної лінії № 541455864 та договір факторингу не містять умов, за якими до фактора переходить право нарахування відсотків та інших платежів на умовах кредитного договору. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 28.12.2021 року відступило в користь ТОВ «Таліон Плюс» за договором факторингу право вимоги за цим кредитним договором на суму 24\~435,84 грн. Однак, нарахування новим кредитором ТОВ «Таліон Плюс» відсотків після 28.12.2021 року, суперечить правовій природі правовідносин, що утворилися між ТОВ «Таліон Плюс» та позичальником [PERSON] оскільки ним було набуто право на вимогу до боржника, яке вже виникло 28.12.2021 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 24\~435,84 гривень. Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 541455864 від 05.11.2021 в сумі 34\~835,84 грн, яка складається з: 10 400,00 грн. - заборгованості по кредиту; 24\~435,84 грн. - заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення. VII. Судові витрати Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Пунктом 1 ч. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у справі; судовий збір за подання позову у даній справі у розмірі 2 422,40 гривень. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8, з урахуванням того, що позовна заява позивачем подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». Оскільки позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, то з урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (82,74%) слід стягнути 2\~004,29 гривень (2 422,40 х 82,74 / 100 = 2\~004,29). Щодо стягнення\~витрат позивача\~на правничу\~допомогу у розмірі 7 000,00 гривень, суд зазначає, що згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зі змісту позову слідує, що позивач просить суд стягнути з відповідача 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Із копії договору про надання правничої допомоги 05/06/25-01 від 05.06.2025, додаткової угоди № 25770538374 до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, акта прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 24 квітня 2012 року № 4956, довіреності від 05.06.2025 року, судом встановлено, що адвокатом Тараненком А.І. надавалася правнича допомога ТОВ «Юніт Капітал» у цій справі. Загальна вартість послуг становить 7000 гривень, яку у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача. Відповідачка не заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial