Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов, згідно якого представник позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» просить стягнути з відповідача на користь позивача достроково заборгованість за кредитним договором в розмірі 185\~618,33 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень. Стислий виклад позиції позивача. 25.01.2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточною рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 010-RO-82-252735950 (надалі - Кредитний договір), згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 156000,00 грн., строком до 25.01.2049 року під 48,00 % річних. Позичальник, у свою чергу, зобов`язався використати кредити відповідно до умов, повернути його, сплатити проценти та виконати інші зобов`язання відповідно до договору та тарифів Банку. Банк виконав свої зобов`язання, надавши позивачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного Договору. Проте, всупереч вимогам Договору, Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов Договору погашення кредиту та відсотків за кредитом. Станом на 03.03.2025 року заборгованість Відповідача перед Позивачем за кредитним договором складає 185\~618,33 грн. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернула, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Стислий виклад заперечень відповідача. [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~вважається таким,\~що належним\~чином повідомлявся\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи відповідно\~до пункту\~3\~частини 8\~статті 128\~ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов у встановлений судом строк не подав. Разом з цим, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив\~суд у\~рішенні у\~справі «Юніон\~Аліментаріа Сандерс\~С.А.\~проти Іспанії»\~(1989),\~сторона зобов`язана\~«демонструвати готовність\~брати участь\~у всіх\~етапах розгляду,\~що мають\~безпосередній стосунок\~до нього,\~утримуватися від\~використання прийомів для\~затягування процесу,\~а також\~максимально використовувати\~всі засоби\~внутрішнього законодавства\~для прискорення процедури слухань». Процесуальні дії у справі. 27.06.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. 20.10.2025 року закрито підготовче провадження, справу було призначено до судового розгляду по суті. Фактичні обставини,\~встановлені\~судом,\~та\~зміст\~спірних правовідносин. 25.01.2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточною рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 010-RO-82-252735950, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 156000,00 грн., строком до 25.01.2049 року під 48,00 % річних. Позивач свої\~зобов`язання\~за\~Кредитним договором\~виконав\~в\~повному обсязі,\~разом\~з\~тим,\~відповідач\~порушив\~свої зобов`язання, в результаті чого у нього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 185 618,33 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою. Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~Суд надає\~оцінку як\~зібраним у\~справі доказам\~в цілому,\~так і\~кожному доказу\~(групі\~однотипних доказів),\~який міститься\~у справі,\~мотивує відхилення\~або врахування\~кожного доказу\~(групи\~доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не подано. Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір, за яким позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, разом з цим, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого у нього виникла заборгованість у розмірі 185 618,33 гривень, що підтверджується наявними матеріалами справи. Частина 1 статті 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 8 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На підставі викладеного, надавши оцінку аргументам сторін та фактичним обставинам справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. При цьому, положення частини першої статті 280 ЦПК України визначають, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, вважається таким, що належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов у встановлений судом строк не подав, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Розподіл судових витрат. Відповідно до\~частини\~першої\~статті 141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пункт перший частини другої вказаної статті ЦПК України визначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved