Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

27.09.2024 позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] на її користь безпідставно отримані гроші в розмірі еквівалентному 12000 доларів США, згідно із офіційним курсом, встановленим НБУ, станом на дату їх стягнення та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] восени 2021 року мала намір придбати земельну ділянку в Самбірському районі Львівської області. В процесі підшукування земельної ділянки, позивачка познайомилася з [PERSON] , який являється мешканцем с.Лопушанка-Хомина Самбірського району Львівської області. В свою чергу, відповідач повідомив, що володіє на праві приватної власності земельною ділянкою, розташованою в с.Лопушанка-Хомина і має намір її продати. В процесі обговорення умов укладення договору купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, [PERSON] і [PERSON] домовились, що ціна вказаної земельної ділянки становитиме розмір, що еквівалентний 12000 доларів США та вказані гроші будуть передані до укладання договору купівлі-продажу. 30.09.2021 позивачкою було особисто передано відповідачу грошові кошти в розмірі 12000 доларів США в якості повної оплати вартості вказаної земельної ділянки. Договір купівлі-продажу мав бути укладений в письмовій формі 01.10.2021. Проте, ні 01.10.2021, ні по цей час, між позивачкою та відповідачем договору купівлі-продажу укладено не було. Вимогу про повернення коштів [PERSON] проігнорував, на телефонні дзвінки не відповідає. Оскільки, станом на 30.09.2021 між [PERSON] та [PERSON] основний, попередній чи будь-який інший договір купівлі-продажу земельної ділянки не укладався, а також були відсутніми будь-які інші достатні правові підстави набуття відповідачем грошових коштів за рахунок [PERSON] , то і з цього випливає те, що позивачка з відповідачем не пов`язані будь-яким договірними правовідносинами щодо вказаних грошових коштів, а відтак [PERSON] безпідставно набув грошові кошти в розмірі 12000 доларів США. При цьому, [PERSON] передаючи гроші [PERSON] , помилково вважала, що передає їх виконуючи зобов`язання в якості оплати вартості земельної ділянки. Ухвалою судді від 13.11.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Гораль В.Р. позов підтримав з підстав, зазначених у ньому, просив позов задовольнити, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки не повідомляв. Виклик [PERSON] було здійснено через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. При цьому, відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. На підставі норм статей 280-281 ЦПК України\~суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивачки, покази свідків та позивачки суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 01.10.2022 [PERSON] склав розписку, із змісту якої вбачається, що грошові кошти в сумі 12000 доларів США отримані ним за земельну ділянку, яку він зобов`язується передати [PERSON] після завершення процедури її реєстрації (а.с.13). 16.11.2021 [PERSON] подано до Стрілківської сільської ради заяву про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться в урочищі «Полянки нижні» та «Полянки верхні», що в селі Лопушанка-Хомина Самбірського району Львівської області (а.с.19). Рішенням Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області №618 від 20.12.2021 надано [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення двох земельних ділянок для надання у власність для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Полянки Верхні» та «Полянки нижні», що в селі Лопушанка-Хомина Самбірського району Львівської області, орієнтовною площею 1 га (а.с.18). З листа Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області №178 від 22.02.2024 видно, що Стрілківська сільська рада не отримувала для погодження чи затвердження проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Полянки нижні» та «Полянки верхні», що в селі Лопушанка-Хомина Самбірського району Львівської області (а.с.17). 19.09.2024 [PERSON] спрямована на адресу [PERSON] лист-вимогу щодо повернення безпідставно отриманих ним грошових коштів в розмірі 12000 доларів США (а.с.20). 26.09.2024 [PERSON] звернулася до начальника Самбірського РВП ГУНП у Львівській області із заявою про злочин (а.с.51-53) З Витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань видно, що 11.10.2024 внесено до ЄРДР відомості про заяву про вчинення кримінального правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення за частиною 4 статті 190 КК України (а.с. 54). Допитана в якості свідка позивачка [PERSON] суду пояснила, що в 2021 році, в кінці літа, вона шукала земельну ділянку, для будівництва будинку. В процесі пошуку заїхала до села Лопушанка-Хомина Самбірського району, де познайомилася з [PERSON] , який запропонував свою ділянку на продаж, що була в його власності. Ділянка їй сподобалась. В процесі пошуку земельних ділянок вона познайомилася з [PERSON] , познайомилася з його родиною, почала йому довіряти. Домовились про продаж, ціна ділянки 12000 доларів США, на зазначену ціну вона погодилася та 30.09.2024 передала грошові кошти в розмірі 12000 доларів США і вони домовились на другий день їхати до нотаріуса в м. Старий Самбір для оформлення відповідних документів. На другий день [PERSON] повідомив, що документи на земельну ділянку ще не готові і треба ще почекати день, потім тиждень, потім Новий рік, свята, а потім почалася війна та 4 місяці вона його не чіпала. В літку знову підняла питання щодо документів на земельну ділянку, приїхала до нього додому і він запропонував написати розписку про отримання 12000 доларів в рахунок продажу земельної ділянки площею 1 га. Добровільно написавши розписку в присутності свідків, [PERSON] в подальшому договору купівлі-продажу земельної ділянки так і не уклав, а згодом виїхав за кордон, на зв`язок не виходить. Про те, що земельна ділянка, яку пропонував [PERSON] , належала іншим особам він не повідомляв, якби вона про те знала, то не передавала б останньому гроші. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повідомили суду про те, що вони являються користувачами земельних ділянок, які знаходяться в урочищі «Полянки нижні» та «Полянки Верхні» в с.Лопушанка-Хомина Самбірського району Львівської області та восени 2021 року до кожного з них звертався [PERSON] з пропозицією відчужити вказані земельні ділянки. При цьому, [PERSON] повідомляв їм про те, що відчуження земельних ділянок відбудеться з метою подальшого переходу права власності на вказані земельні ділянки до [PERSON] . Також, свідки вказали, що [PERSON] обговорював окремо з кожним і з них умови такого відчуження та розмір грошових коштів, які землекористувачі мали отримати взамін вилучених у них земельних ділянок. [PERSON] не належала на праві власності чи користування земельна ділянка, що знаходилася в урочищі «Полянки нижні» та «Полянки Верхні» в с.Лопушанка-Хомина Самбірського району Львівської області. Крім того, [PERSON] повідомляв їм про те, що грошові кошти за земельні ділянки будуть оплачені [PERSON] . Свідки [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в показах, наданих суду, вказали, що [PERSON] провів з ними розрахунок за відчужені земельні ділянки, при цьому [PERSON] вказував, що такі гроші ним попередньо отримані від [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили суду про те, що [PERSON] розрахунку за земельні ділянки не здійснив, проте обіцяв його провести за рахунок грошових коштів попередньо отриманих від [PERSON] . Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повідомили суду про те, що належні їм земельні ділянки, які знаходяться в урочищі «Полянки нижні» та «Полянки Верхні» в селі Лопушанка-Хомина Самбірського району Львівської області, станом на цей час залишаються у їх користуванні, землі у них не вилучені та нікому не відчужені. Стаття 1212 ЦК України\~регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в)\~відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4)\~відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Загальна умова частини першої\~статті 1212 ЦК України\~звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення\~статті 1212 ЦК України\~можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі№ 904/2444/18. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті\~11, частиною першою, другою статті\~509 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться. Згідно з частиною першою\~статті 177 ЦК України\~об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Частиною першою\~статті 202 ЦК України\~встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті\~11, частини першої статті\~177, частини першої статті\~202, частини першої статті\~1212 ЦК України\~дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212 ЦК України\~може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15, від 03.06.2016 у справі№6-100цс15 та у постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зроблено висновок, що «предметом регулювання\~глави 83 ЦК України\~є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень\~глави 83 ЦК України». При цьому, зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов, а саме: має місце набуття або збереження майна; вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. У даній справі такі умови існують, зокрема, має місце набуття або збереження майна отримання [PERSON] (який не є власником земельної ділянки) грошових коштів; набуття або збереження здійснено за рахунок іншої особи має місце наявність розписки про отримання [PERSON] саме від позивачки 12000 доларів США; відсутні підстави для набуття або збереження майна у матеріалах справи відсутні відомості, що договір купівлі-продажу був укладений і під час розгляду справи встановлено, що такий договір з позивачем не укладався і відповідач не здійснив належне оформлення земельної ділянки у свою власність, що унеможливлює укладення такого договору з позивачкою. При цьому, зважаючи на зміст розписки, складеної [PERSON] , в якій зазначено, що кошти у розмірі 12000 доларів США є сплатою за купівлю належної йому земельної ділянки, площею 1 га в урочищі «Полянки нижні» та «Полянки Верхні» в селі Лопушанка-Хомина Самбірського району Львівської області, то суд дійшов висновку, що кошти у розмірі 12000 доларів США є саме коштами за домовленість укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1\~статті 81 ЦПК України). Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 2\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновками експертів. Зважаючи на вказані вище норми, а також те, що на момент отримання від [PERSON] грошових коштів у [PERSON] був відсутній предмет договору купівлі-продажу, а також враховуючи те, що такого договору укладено не було, суд дійшов висновку, що [PERSON] отримав грошові кошти від [PERSON] безпідставно, а тому позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 4956 грн.

Outcome: approved