Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 20.11.2019 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що був зареєстрований Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 84. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною розлучення стало те, що у подружжя погіршились стосунки, що призвело до припиненннч між ними шлюбних стосунків, позивачка з дитиною проживає окремо, тому просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з`явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлеий належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 200 ЦПК України суд в разі визнання позову відповідачем може ухвалити рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2019 року , який зареєстрований Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 84, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб (а.с.7). Згідно даних свідоцтва про народження дочка сторін [PERSON] народилась [INFO] (а.с.8). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, позивач вважає неможливим примирення. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка налаштована на розірванні шлюбу, питання про примирення не ставить, відповідач вимоги визнав , не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивач просить відновити їй дошлюбне прізвище .Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище( ст.113 СК України) . Отже дане клопотання позивача підлягає задоволенню. В силу норми ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач ставить вимогу про стягнення судового збору з відповідача. Відтак, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] сплачений нею судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved