Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 5977092від11.05.2024 у розмірі 16169,20грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5977092, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 5 000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, наддавши відповідачу кредит. 24.09.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір відступлення прав вимоги № 110-МЛ. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 5977092від 11.05.2024, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Зазначає, що сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 5977092 від 11.05.2024було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги № 110-МЛ від 24.09.2024. Сума заборгованості відповідача становить 16 169,20 грн., відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 110-МЛ від 24.09.2024, з них: заборгованість за тілом кредиту - 5 000 грн., заборгованість за сумою відсотків - 6969,20грн., заборгованість за штрафом - 4200 грн. Ухвалою судді від 09.09.2025 прийнято справу до свого провадження та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклик усторін, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження усправі. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від відповідача судом у встановлений строк не отримано. Станом на день розгляду справи від повідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що згідно з умовами договору про споживчий кредит № 5977092 від 11.05.2024, укладеного міжТОВ «Мілоан» та [PERSON] , сума кредиту, отриманого відповідачем, становить 5 000,00 грн., строк кредитування 360днів з 11.05.2024. Денна процентна ставка 1,01%. Відповідно до довідки ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію на номер телефону [NUMBER] направлено одноразовий ідентифікатор 194258. Із платіжного доручення 130766435 встановлено, що 11.05.2024ТОВ «Мілоан» проведено фінансову операцію по переказу [PERSON] грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 5977092від 11.05.2024 заборгованість [PERSON] становить16169,20 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 5 000 грн., заборгованість за сумою відсотків - 6969,20 грн., заборгованість за штрафом - 4200 грн. Водночас положеннями п. 4.1. Кредитного договору встановлено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та інших платежів, позичальник зобов?язаний сплатити на користь кредитора штраф у розмірі 700 гривень за кожний випадок порушення, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 6 днів. 24.09.2024 міжТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір відступлення прав вимоги № 110-МЛ. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 5977092 від 11.05.2024, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Суму та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 5977092 від 11.05.2024 було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги № 110-МЛ від 24.09.2024. Сума заборгованості відповідача становить 16 169,20 грн., відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 110-МЛ від 24.09.2024, з них: заборгованість за тілом кредиту - 5 000 грн., заборгованість за сумою відсотків - 6969,20 грн., заборгованість за штрафом - 4200 грн. Витяг з Реєстру Боржників до договору відступлення прав вимог № 110-МЛ від 24.09.2024 суд вважає належним та допустимим доказом, який підтверджує суму заборгованості. Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів за кредитним договором не виконав. Правовідносини між сторонами, яківиникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згіднозі ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншійособі за правочином (відступлення права вимоги). Враховуючи викладене вище правоверегулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд доходить висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримав кошти за кредитним договором та не повернув їх у визначені строки, не сплативши погоджені сторонами договору відсотки по кредиту та комісію, отже, має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні упозивача за укладеним договором про відступлення прав вимоги. Доказів виконання наявних грошових зобов`язань ні перед позивачем у справі, ні перед попереднім кредитором відповідачем суду не надано. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крімвипадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З урахуванням наведеного вище правового регулювання та положень кредитного договору суд констатує, що кредитна заборгованість відповідача за договором про споживчий кредит № 5977092 від 11.05.2024складає 11969,20 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 5 000 грн., заборгованість за сумою відсотків - 6969,20 грн. Щодо стягнення заборгованості за штрафом слід зазначити наступне. Відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки станом на дату ухвалення рішення воєнний стан триває, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позову про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за штрафом у розмірі 4200,00 грн. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача також понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн., що підтверджуються договором № 0107 про надання правничої допомоги від 01.07.2025 року, який укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АБ «Апологет»; актом наданих послуг № Д/1464 від 20.08.2025 року, детальним описом наданих послуг від 20.08.2025, яким визначено вартість години роботи адвоката, переліком проведеної роботи з кількістю витраченого на надану правову допомогу часу, на загальну суму 8000 грн. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 8000 грн. не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи. Крім того справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, сторони до суду не з`являлися, а отже не відноситься до складних справ. Однак, враховуючи, що рішенням суду позов задоволено частково, що дає суду підстави зазначити про здійснення адвокатом належного захисту позивача, але судом враховується недотримання співмірності затрат на правничу допомогу і тому необхідно зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до суми 3000,00 грн., що відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю та необхідністю у цій справі.

Outcome: partial