Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

12.09.2025 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про\~визнання права власності на житловий будинок по спадщину за законом. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки будинку, який розташований в [ADDRESS] . Позивач спадщину прийняла, що підтверджується спадковою справою №39/2019 у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Кобзар С.В. та оформила частину спадкового майна. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина також у вигляді частки будинку, який розташований в [ADDRESS] . Позивач спадщину прийняла, що підтверджується спадковою справою №4/2024 у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Кобзар С.В. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину як за законом так і за заповітом відсутні. Однак при оформленні будинку на позивача розташованого по [ADDRESS] , нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків на вищевказаний будинок так як виявилось, що даний будинок належить колгоспному двору, а тому належить його членам на праві сумісної власності, тобто встановити яка частка зазначеного будинку належить покійному батькові та матері не представляється можливим. Як вбачається із свідоцтва про власності на будинок № [NUMBER] від 04.06.1988 року виданого виконкомом Росошанської сільської ради та довідки Липовецької міської ради від 13.08.2025 р. №313 станом на 15.04.1991 року головою двору був покійний батько позивача [PERSON] та членом двору була її покійна мати [PERSON] , після смерті яких позивач спадщину прийняла, таким чином має право на спадкування всього будинку. В позовній заяві позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] право власності на цілий житловий будинок з усіма господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці, кадастровий номер 0522285600:01:001:0204 площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна). Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 17.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також було витребувано матеріали спадкових справ після смерті спадкодавців. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, утім на адресу суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника відповідача. У судове засідання позивач не з`явилась, однак представник позивача у своїй заяві просив суд про розгляд справи за його та позивача відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити. Суд вважає, що, враховуючи визнання позову відповідачем за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 25.02.2019 (а.с. 7).\~ Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки будинку, який розташований в [ADDRESS] . На момент своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування (а.с. 165). До складу сім`ї [PERSON] входили: дружина [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.165) Позивач спадщину після смерті батька прийняла. Факт родинних стосунків між позивачем [PERSON] та її батьком [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження, де останній зазначений її батьком (а.с. 11) та свідоцтвом про укладення шлюбу, відповідно до якого позивачка змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.12). З матеріалів спадкової справи №39/2019 заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] слідує, що спадщину після його смерті прийняла рідна дочка [PERSON] (позивач по справі), шляхом звернення до приватного нотаріуса Кобзар С.В. із заявою про прийняття спадщини відповідного змісту від 03.04.2019 (а.с. 163). Надалі, 16.06.2021 позивач та її мати (дружина [PERSON] ) [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Кобзар С.В. із заявою про прийняття спадщини на земельну ділянку площею 2.5670 га у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки 0522285600:04:000:0011, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області (а.с. 172). Як слідує з матеріалів спадкової справи, 16.06.2021 позивачу та її матері [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом по частки вищевказаної земельної ділянки (а.с. 190, 191). Надалі, позивач 05.08.2025 звернулась до приватного нотаріуса Кобзар С.В. із заявою про прийняття спадщини за законом. Спадкове майно складається з: частки житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] (до зміни нумерації №39); частки земельної ділянки площею 0.2500 гектарів, кадастровий 0522285600:01:001:0204, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), частки земельної ділянки площею 0.0278 гектарів, кадастровий номер 0522285600:01:001:0205, цільове призначення для ведення особистого сільського господарства, місце розташування: [ADDRESS] (до зміни нумерації № 39), що належало [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем за законом якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Утім, постановою приватного нотаріуса Кобзар С.В. від 05.08.2025 за №113/02-31, 02-14 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки встановити яка частка у праві сумісної власності на житловий будинок належить спадкодавцю не є можливим, так як будинок відноситься до категорії колгоспному двору. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13.08.2024 (а.с. 6).\~Після її смерті відкрилась спадщина також у вигляді частки будинку, який розташований в [ADDRESS] . З матеріалів спадкової справи №4/2024 заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] слідує, що спадщину після її смерті прийняла рідна дочка [PERSON] (позивач по справі), шляхом звернення до приватного нотаріуса Кобзар С.В. із заявою про прийняття спадщини відповідного змісту від 27.09.2024 (а.с. 37). Крім позивача, є інші спадкоємці за законом 1 черги, а саме дочка спадкодавця [PERSON] , яка з 2004 року постійно проживає в Канаді, Норз Бей Онтаріо, адреса невідома, спадщину не приймала, в телефонній розмові повідомила, що на спадщину не претендує. На момент своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування (а.с. 104). За вказаною адресою інші особи не зареєстровані та не проживали. До складу сім`ї [PERSON] входили: дочка [PERSON] , 1960 р.н. та дочка [PERSON] , 1967 р.н. Як було встановлено судом, після смерті батька позивача [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалась із права власності на житловий будинок [ADDRESS] , як голови колгоспного двору, оскільки даний будинок мав статус колгоспного двору, і він за його життя, станом на 15.04.1991 був головою колгоспного двору. Право власності спадкодавця на вказаний вище житловий будинок підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] про право особистої власності на жилий будинок, видане виконкомом Липовецької районної ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області 04.06.1988 року, на підставі рішення Липовецької районної Ради народних депутатів №131 від 30.05.1985 та рішення виконкому Росошанської сільської ради від 29.08.1987. Право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" 04.06.1988 і записано в реєстрову книгу №1, за реєстровим №237 (а.с. 15), а також підтверджується інформаційною довідкою-характеристикою, складеною від 22.07.2025 (а.с. 16) та технічним паспортом (а.с. 24-29). Судом встановлено, що позивач 05.08.2025 року за реєстровим № 44 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом в 1/2 (одній другій) частці на земельну ділянку площею 0,2500 гектарів, кадастровий номер 0522285600:01:001:0204, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна), що належала [PERSON] , який помер [INFO] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 234850, спадкоємцем за законом якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, та також претендує на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/2 (одній другій) частці на житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, обоє розташовані в [ADDRESS] , який належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] , на підставі свідоцтва № 237 про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Росошанської сільської ради 4 червня 1988 року на підставі рішення Липовецької районної ради № 131 від 30.05.1985 року та рішення виконкому Росошанської сільської ради народних депутатів від 29.08.1987 року, спадкоємцем за законом якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 22.07.2025, ідентифікатор ОНМ 01.2917247.4923524.20250725.57.0000.61, реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:4342-9427-6961-2743, опис обєкта: житловий будинок (А), 1964 року побудови, веранда (а), ганок, літня кухня (Б), гараж (В), погріб з шиєю (Г), сарай (Д), огорожа №1, криниця №2, ворота № 3, хвіртка №4. Загальна площа 67,2 кв.м., житлова площа 41,7 кв. м. Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного ТОВ «Техбудвін» від 15.08.2025 (а.с. 14) ринкова вартість житлового будинку становить 110\~554 грн. Як слідує з матеріалів справи, нотаріусом було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки даний будинок належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, отож встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійним спадкодавцям не представляється можливим. Такі обставини стали підставою для звернення позивача до суду з метою захисту її прав у судовому порядку. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.11.2005 №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до п.п. "а" п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до витягу з рішення №18 від 28 березня 2016 року виконавчого комітету Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області «Про впорядкування нумерації будівель населених пунктів с. Росоша та селища Липовець» та витягу з рішення № 2023 від 24 вересня 2024 року 72 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, адресу будинку в [ADDRESS] змінено на [ADDRESS] . Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що житловий будинок за [ADDRESS] , належить до суспільної групи колгоспний двір, а його головою був батько позивача [PERSON] , а членом двору мати позивача [PERSON] . З матеріалів спадкових справ, заведених до майна померлих батьків позивача [PERSON] та [PERSON] , що були витребувані судом, встановлено, що після смерті спадкодавців відкрилась спадщина. Позивач своїм правом на спадкування скористалась, будучи дочкою спадкодавців, отож спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину відсутні. Утім оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку на житловий будинок, що увійшов до складу спадкової маси позивачка позбавлена можливості за обставин, незалежних від її волі. Однак, в силу припису ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний. Також представником відповідача було подано заяву про визнання позову. У відповідності до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, оцінюючи надані позивачами докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач та які не оспорює відповідач. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання за позивачем права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved