Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Заявник [PERSON] 26.11.2025 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, місце смерті м.\~Макіївка Донецької області, дата смерті [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер її брат [PERSON] в м.\~Макіївка Донецької області, про що видано свідоцтво про смерть, яке не визнається органами влади на території України. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідне їй для проведення державної реєстрації факту смерті та отримання свідоцтва про смерть. Заявник та представник заявника адвокат Беспалова\~Н.\~О. в судове засідання не з`явились. Від представника заявника надійшла заява, зареєстрована судом 04.12.2025 за вх. №12787 про розгляд заяви без її участі та без участі заявника. Заяву підтримали та просили її задовольнити. Заінтересовані особи та їх представники в засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, на повідомлення жодним чином не відреагували. За неявки сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Оскільки ч.\~2 ст.\~317 ЦПК України установлено невідкладний розгляд такої категорії справ, суд вважає за можливе не відкладувати розгляд справи через неявку учасників. Вивчивши зміст заяви та дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , те, що [PERSON] , [INFO] є рідним братом заявниці [PERSON] , [INFO] так як їх батьками в свідоцтвах про народження зазначені в графі «Батько» - [PERSON] , «Мати» - [PERSON] . Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який послідуючими Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час. Факт, що на даний час м.\~Макіївка Донецької області знаходиться на окупованій території України та по всій території України діє воєнний стан є загальновідомими і не потребують доведення. На підтвердження факту смерті заявник долучив фотокопію свідоцтва про смерть виданого окупаційною владою. При оцінці даних документів суд керувався наступним. Відповідно до ч.ч.\~2, 3 ст.\~9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Отже законодавець виокремив документи, які видаються окупаційною владою, на підтвердження факту смерті в окрему категорію, чим уможливив настання юридичних наслідків за цією категорією документів. Окрім того, до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У 1971 році Міжнародний суд ООН у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «тоді, як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата, є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини розвинув цей принцип у справах «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії». «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів далеке від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває, і це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи суди. Виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають стосунок до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому у виняткових випадках визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Тому суд вважає прийнятним як доказ фотокопії свідоцтва про смерть [PERSON] , виданого окупаційною владою. Згідно ч.\~1 ст.\~76 ЦПК України, «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Заявник, очевидно, цікавилася долею власного брата, збирала відомості про обставини його життя та смерті. Тож її свідчення, викладені у тексті заяви, суд теж вважає окремим і належним доказом, який, у сукупності з іншими доказами, теж підтверджує, а не спростовує факт смерті брата заявниці. На підставі вказаного, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно помер [INFO] в м.\~Макіївці Донецької області, яке з 2014 року є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст.\~430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved