Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

На розгляд Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), про відшкодування шкоди в порядку регресу. У позові позивач посилався на те, що 05.11.2021 о 17 год. 35 хв. у м. Києві по вул. Конєва, 8, відповідач керуючи транспортним засобом Хонда н.з. [NUMBER] не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення із транспортним засобом Форд н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та завдало матеріальних збитків, чим порушила вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.12.2021 у справі № 752/27854/21, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), та накладено на відповідача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Відповідач свою цивільно-правову відповідальність на момент ДТП не застрахувала. У зв`язку з викладеним, потерпіла особа з метою отримання відшкодування звернулася до позивача з відповідною заявою та повідомленням про ДТП. Після чого, позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснило регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до Звіту № 2665 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Форд н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 16294,34 грн. з урахуванням ПДВ (15420,65 грн. без урахуванням ПДВ). Позивачем 05.02.2025 перерахована власнику пошкодженого транспортного засобу 15620,65 грн. Отже, позивач повністю виконав покладений на нього обов`язок по відшкодуванню потерпілій особі шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Крім того, позивач сплатив на рахунок ФОП [PERSON] за збір документів по справі та проведення експертного дослідження 1230 грн. Таким чином, фактичні витрати позивача на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають в сумі 16650,65 грн. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з указаним позовом за захистом прав та законних інтересів в частині стягнення в порядку регресу 16650,65 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Майстренко О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Відповідач відзив до суду не надала, про розгляд справи була повідомлена належним чином шляхом надсилання рекомендованого повідомлення. Відповідно до ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПКУкраїни суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Так як розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, сторони у судове засідання не викликалися. Суд вважає за можливе розглянути справу за матеріалами, які містяться у справі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив обставини та дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 05.11.2021 о 17 год. 35 хв. у м. Києві по вул. Конєва, 8, відповідач керуючи транспортним засобом Хонда н.з. [NUMBER] не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення із транспортним засобом Форд н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та завдало матеріальних збитків, чим порушила вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.12.2021 у справі № 752/27854/21, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та накладено на відповідача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. 27 листопада 2021 року власник транспортного засобу Форд н.з. [NUMBER] [PERSON] звернулався до позивача з повідомленням про ДТП та із заявою на виплату страхового відшкодування. Згідно із Звітом № 2665 від 30.11.2025 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Форд н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 16294,34 грн. з урахуванням ПДВ (15420,65 грн. без урахуванням ПДВ). Наказом позивача №№/9240 від 05.10.2022 у справі 81467 наказано виплатити [PERSON] 15420,65 грн. На підставі платіжного доручення №855464 від 05.02.2025 позивач сплатив [PERSON] суму відшкодування у розмірі 15420,65 грн.. Також платіжним дорученням № 114226 від 06.01.2022 позивач сплатив 1230 грн ФОП [PERSON] за послуги аваркома (експерта) по справі МТСБУ: 81467, т.з. [NUMBER] . Відповідачем не надано до суду доказів, які б спростували наведені судом обставини. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та доказуванню не підлягає. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним. Згідно з п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 3 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Як вбачається з матеріалів справи винною особою, тобто відповідачем, шкода потерпілій особі не відшкодована. Згідно зі ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно?правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями Моторного (транспортного) страхового бюро України є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (п/п 39.2.1 п. 39.2 ст. 39). Відповідно до підпункту "а" п. 41. 1 ст. 41 зазначеного Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно?правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, не надавши відзиву, наведені позивачем обставини не спростував, доказів повернення коштів позивачу чи виплати їх потерпілій особі не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення. За загальним правилом встановленим ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved