Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Представник позивача адвокат Гінгуляк О.М., який діє в інтересах позивача [PERSON] (попереднє прізвище позивача « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » відповідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , паспорта громадянина України № [NUMBER] ), звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Сокирянської міської ради, про позбавлення батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що позивач [PERSON] в період з 2010 року по 2012 рік проживала спільно з своїм співмешканцем [PERSON] . За період їх спільного проживання шлюб між сторонами не реєструвався. За час їх спільного проживання у них народились дві доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2013 року сторони перестали спілкуватись та спільно проживати. З цього ж часу відповідач і перестав спілкуватись з дітьми, цікавитись їх розвитком, життям та матеріально забезпечувати. Тобто, батько дітей не належно виконує свої батьківські обов`язки, не приділяє увагу вихованню дітей, не забезпечує належних умов проживання, не цікавиться їх життям більш як десять років. Діти перебувають під опікою та на повному утриманні позивачки. На сьогоднішній день вже 12 і 13 років, однак вони не пам`ятають свого батька та в них немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачили. Станом на сьогодні позивачка проживає з дітьми по [ADDRESS] , з іншим чоловіком [PERSON] , з яким у позивачки наявні спільні діти: [PERSON] , 2022 року народження, та [PERSON] , 2024 року народження. Між позивачкою, дітьми та чоловіком [PERSON] склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за дітьми та станом їх здоров`я здійснює позивачка та її чоловік [PERSON] . Батько дітей [PERSON] участь в цій сфері життя не приймає. За наведених обставин просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву за змістом якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Сокирянської міської ради, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області 18.06.2012 року, [INFO] народилась [PERSON] , батьками малолітньої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області 12.08.2013 року, [INFO] народилась [PERSON] , батьками малолітньої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов гр. [PERSON] , по [ADDRESS] , на час перевіки дійсно проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З довідки опорного закладу «Романковецький ліцей імені академіка К.Ф. Поповича Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області» вих. від 26.08.2025 року, вбачається, що [PERSON] , вітчим учениці 8-го класу [PERSON] , [INFO] , бере участь у вихованні, цікавиться навчанням дитини. Батько [PERSON] за період навчання у Сербичанській гімназії філії опорного закладу «Романковецький ліцей імені академіка К.Ф. Поповича» жодного разу заклад не відвідував, успіхами навчання і виховання дочки не цікавився. Згідно з характеристики [PERSON] , виданої директором Сербичанській гімназії філії опорного закладу «Романковецький ліцей імені академіка К.Ф. Поповича» вих. від 26.08.2025 року, [PERSON] навчається в Сербичанській гімназії з 2024 року. Мати та вітчим приділяють належну увагу вихованню [PERSON] . Мама [PERSON] та вітчим [PERSON] відвідують батьківські збори і реагують на зауваження класного керівника. З довідки опорного закладу «Романковецький ліцей імені академіка К.Ф. Поповича Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області» вих. від 26.08.2025 року, вбачається, що [PERSON] , вітчим учениці 7-го класу [PERSON] , [INFO] , бере участь у вихованні, цікавиться навчанням дитини. Батько [PERSON] за період навчання у Сербичанській гімназії філії опорного закладу «Романковецький ліцей імені академіка К.Ф. Поповича» жодного разу заклад не відвідував, успіхами навчання і виховання дочки не цікавився. Згідно з характеристики [PERSON] , виданої директором Сербичанській гімназії філії опорного закладу «Романковецький ліцей імені академіка К.Ф. Поповича» вих. від 26.08.2025 року, [PERSON] навчається в Сербичанській гімназії з 2024 року. Мама [PERSON] та вітчим [PERSON] відвідують батьківські збори і реагують на зауваження класного керівника. За потреби відвідують заклад індивідуально. Відповідно до довідки-характеристики №402 від 26.08.2025 року, виданої старостою Сербичанського старостинського округу, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , в будинку, який придбала у травні 2024 року разом із своїми неповнолітніми дітьми та співмешканцем [PERSON] . За час проживання зарекомендувала себе з позитивної сторони, має врівноважений характер, скромна, культурна та ввічлива. В стосунках із старшим поколінням проявляє високу культуру спілкування. Тактична, терпляча, гарна господиня, турботлива мати та донька, вміє знаходити компромісні рішення і вчить своїх дітей. Згідно з Актом обстеження умов проживання від 16.09.2025 року вбачається, що позивач разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проживають за адресою [ADDRESS] . Умови проживання задовільні, будинок з пічним опаленням без зручностей. Для дітей створені місця для відпочинку та навчання. В дітей наявний сезонний одяг та взуття, варена їжа. Заявниця виявила бажання позбавити батьківських прав свого колишнього співмешканця по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . З письмових пояснень [PERSON] встановлено, що вона [PERSON] знає тривалий час, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом з своїми дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та своїм чоловіком [PERSON] . Діти [PERSON] та [PERSON] від першого шлюбу, батьком яких є [PERSON] . Батько дітей [PERSON] не здійснює виховання, утримання та матеріальне забезпечення дітей [PERSON] та [PERSON] , не цікавиться їх вихованням розвитком, навчанням в школі тощо. Постійне та належне виховання та утримання дітей забезпечує [PERSON] разом із [PERSON] . З письмових пояснень [PERSON] встановлено, що він є рідним братом [PERSON] [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом з своїми дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та своїм чоловіком [PERSON] . Діти [PERSON] та [PERSON] від першого шлюбу, батьком яких є [PERSON] . Батько дітей [PERSON] не здійснює виховання, утримання та матеріальне забезпечення дітей [PERSON] та [PERSON] , не цікавиться їх вихованням розвитком, навчанням в школі тощо. Постійне та належне виховання та утримання дітей забезпечує [PERSON] разом із [PERSON] . [PERSON] жодного разу не відвідував дітей ні за місцем їх проживання, ні за місцем їх навчання. З письмових пояснень [PERSON] встановлено, що вона [PERSON] знає тривалий час, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом з своїми дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та своїм чоловіком [PERSON] . Діти [PERSON] та [PERSON] від першого шлюбу, батьком яких є [PERSON] . Батько дітей [PERSON] не здійснює виховання, утримання та матеріальне забезпечення дітей [PERSON] та [PERSON] , не цікавиться їх вихованням розвитком, навчанням в школі тощо. Постійне та належне виховання та утримання дітей забезпечує [PERSON] разом із [PERSON] . [PERSON] жодного разу не відвідував дітей ні за місцем їх проживання, ні за місцем їх навчання. В судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що братом [PERSON] і стверджує, що відповідач [PERSON] близько 10 років не спілкується з дітьми, матеріально їм не допомагає, не цікавиться їхнім станом здоров`я та навчанням. [PERSON] вказує, що близько двох місяців тому спілкувався із відповідачем, повідомив йому про розгляд справи про позбавлення його батьківських прав, на що відповідач заявив, що не заперечує Будучи опитаною в судовому засіданні в порядку ст.171 СК України, в присутності психолога, малолітня [PERSON] [INFO] вказала, що не пам`ятає свого біологічного батька, ніколи з ним не спілкувалась і знає про нього виключно зі слів матері. Вказала, що проживає з матір`ю сестричками, братом, а також вітчимом [PERSON] , якого вважає своїм батьком та любить його. Будучи опитаною в судовому засіданні в порядку ст.171 СК України, в присутності психолога малолітня [PERSON] [INFO] зазначила в судовому засіданні, що свого рідного батька не бачила багато років, а Вітчима, який з нею проживає, любить та вважає його своїм батьком Згідно із частиною 4 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина 5 статті 19 Сімейного кодексу України). Відповідно до наявного у матеріалах справи Висновку виконавчого комітету Сокирянської міської ради як органу опіки та піклування на підставі рішення №196 від 22.09.2025 року виконавчий комітет як орган опіки та піклування, з метою соціального захисту малолітніх дітей та їх права на повноцінний розвиток, створення належних умов для психологічної адаптації, виховання та розумового розвитку, вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також, згідно висновку виконавчого комітету Сокирянської міської ради як органу опіки та піклування встановлено, що під час бесіди з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] з їх слів було з`ясовано, що з батьком вони не спілкуються, він не цікавиться їхнім життям, навчанням, вихованням та не намагається налагодити родинні відносини. Вони повідомили, що не заперечують проти того, щоб батька [PERSON] було позбавлено батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст.18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки. Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Аналіз наведеної норми свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України. Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, ЄСПЛ зауважував, що якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Таку правову позицію висловив ВС в справі № 520/8264/19 (провадження № 61-19984 св 21) від 26.04.2022 року. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Відсутність побачень з дитиною та навіть спроб їх здійснення, свідчить про відсутність інтересу до дитини з боку відповідача, що відповідно до рішення «Хант проти України» є підставою для позбавлення батьківських прав. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «ілля ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді піклуються про них, захищаються Конвенцією. Позбавлення батьківських прав відповідача в судовому порядку скасувало лише правовий зв`язок між ним та його дітьми, підтвердило відсутність фактичного духовного зв`язку між батьком та дітьми. Так судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2013 року ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги на утримання своїх малолітніх дітей, не цікавиться їх станом здоров`я, вихованням та навчанням, фізичним, моральним та духовним розвитком. Він тривалий час не спілкується та не зустрічається зі своїми доньками, а також не здійснює будь-яких спроб щодо налагодження з ними відносин. Відповідач не забезпечує дітям необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не створює умов для отримання ддітьми освіти. Таким чином суд вважає, що відповідачем [PERSON] свідомо обрано такі життєві умови, за якими його участь у вихованні малолітніх дітей є відсутньою, що в свою чергу свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України. Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також показами [PERSON] , малолітніх [PERSON] , та [PERSON] . Враховуючи викладене суд вважає, що дії відповідача [PERSON] щодо самоусунення від виконання батьківських обов`язків є винними, адже він свідомо, без жодних поважних причин їх не виконував. За змістом статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. ЄСПЛ неодноразово зауважував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати, дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] слід задовольнити. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень\~ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, враховуючи заяву про визнання позову подану до початку розгляду справи. На підставі вищенаведеного відповідно до ст. ст. 19, 164, 165, 166, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення та поновлення батьківських прав» суд ,

Outcome: approved