Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Представник позивача Цимбал В.І. звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 11.02.2022 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа-Банк» (нині АТ «Сенс Банк») угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з лімітом 200 000 грн. Відповідач належним чином не виконував зобов`язання за договором, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 118\~134,86 грн., з яких 70\~649,35 грн., прострочене тіло кредиту, 47\~485,51 грн., відсотки за користування кредитом. Позивач зазначає, що банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти, проте вимоги про погашення боргу залишилися без відповіді. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, судовий збір у розмірі 2422,40 грн., та витрати на правничу допомогу 9873,59 грн. Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13.10.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 06.11.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгляд. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в прохальній частині позовної заяви, просив суд про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). За приписами ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 11.02.2022 року відповідач [PERSON] , діючи через інтернет-сервіс «My Alfa-Bank», звернувся до АТ «Альфа-Банк» із пропозицією укласти Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Вказана угода була укладена у порядку, передбаченому чинним законодавством, в тому числі шляхом застосування електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора «1402», направленого на номер мобільного телефону відповідача. Відповідачем було підписано та засвідчено ознайомлення з Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, яка підтверджує належність АТ «Альфа-Банк» до системи гарантування, граничний розмір відшкодування за вкладами у розмірі 200 000 гривень, а також інші умови гарантій, встановлені відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Цей документ містить підпис відповідача, підтверджений згаданим одноразовим ідентифікатором. Відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту, який містив усі ключові умови надання кредиту, а саме: встановлений ліміт у розмірі 119 000,00 грн, максимальний можливий ліміт - 200 000,00 грн, процентна ставка - 35,99% річних (фіксована), реальна річна процентна ставка - 39,59% (у прикладі), а також порядок повернення кредиту (щомісячно не менше 5% заборгованості, але не менше 50 грн), штрафні санкції у випадку прострочення, строк внесення платежів, умови дострокового погашення тощо. Усі вказані умови були погоджені сторонами, що підтверджується електронним підписом відповідача. Факт укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття кредитної лінії підтверджується Акцептом пропозиції, який підписано уповноваженою особою банку Комісаренко Аллою Валеріївною. Відповідно до змісту Акцепту, банком було погоджено видати відповідачеві кредитну картку з прив`язкою до поточного рахунку [NUMBER] , з якого здійснюється обслуговування заборгованості. Умовами Угоди передбачено можливість зміни ліміту кредитної лінії, порядок її анулювання, а також умови активації картки, яка відбулася після першої транзакції або встановлення ПІН-коду. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору утворилась заборгованість перед позивачем у загальній сумі 118 134,86 грн, яка включає: 70 649,35 грн прострочене тіло кредиту; 47 485,51 грн нараховані відсотки за користування кредитом. Вказані дані підтверджуються наданим позивачем розрахунком заборгованості та виписками з банківського рахунку відповідача, які, відповідно до положень бухгалтерського обліку та практики Верховного Суду, є належними доказами здійснення операцій. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.ч.1, 2\~ст.1054 Цивільного кодексу України). Банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу у розпорядження кредитні кошти, якими Відповідач активно користувався, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 08.07.2025 року становить 118\~134,86 грн., з яких: 70 649,35 грн прострочене тіло кредиту; 47 485,51 грн нараховані відсотки за користування кредитом. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку. Відповідно до\~ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як передбачено\~ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог\~ст.610 Цивільного кодексу України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Також, ч.2\~ст.615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1\~статті 612 ЦК України\~передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що суд задовольняє позов в повному обсязі. Щодо вимоги представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката. У позовній заяві представник позивача просив також стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9873,59 грн. Суд зазначає, що відповідно до ч.8 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, яка вважає за необхідне відшкодувати понесені нею судові витрати, повинна надати суду відповідні докази їх розміру до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів було зроблено відповідну заяву. Судом встановлено, що позивач у позовній заяві зазначив про наявність укладеного з адвокатом договору про надання професійної правничої допомоги та навів розміри заявлених витрат. Разом з тим, до матеріалів справи не додано самого договору, на який посилається позивач, а також відсутні будь-які інші документи, що підтверджують фактичне понесення витрат на правничу допомогу, зокрема: платіжні доручення, квитанції, акти приймання-передачі послуг, рахунки чи інші документи, які б свідчили про оплату таких послуг. Представником позивача у позовній заяві дійсно зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат у сумі 9873,59 грн., проте матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів фактичного понесення таких витрат, зокрема - договору про надання правничої допомоги, акту виконаних робіт, квитанцій чи платіжних доручень про оплату послуг адвоката. Єдиним документом, доданим позивачем на підтвердження витрат, є копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю представника позивача, яка не підтверджує факту надання ним правничої допомоги у цій справі та оплати такої допомоги позивачем. Відповідно до ч.3 ст.133 та ч.1, 3 ст.141 ЦПК України, сторона, яка заявляє вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язана надати суду докази фактичного понесення таких витрат, їх зв`язку з розглядом конкретної справи та розумності їх розміру. Оскільки позивач не довів факту реального понесення витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги\~про їх\~стягнення не\~підлягають задоволенню як необґрунтовані та недоведені. Відтак, оскільки позивач не надав суду доказів понесення витрат на правничу допомогу, підстави для їх стягнення з відповідача відсутні. У задоволенні вимоги представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір в сумі 4223,54 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved