Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до судуз позовом до Сновської міської\~ради\~Корюківського\~району Чернігівської\~області,\~в якому\~просить визнати\~за ним\~право власностіна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився, заповіт не склав, в шлюбі не перебував, дітей не мав. Позивач є рідним братом спадкодавця та є спадкоємцем другої черги за законом. З метою оформлення спадщини після смерті брата позивач звернувся до приватного нотаріуса та 24.06.2025 року була відкрита спадкова справа №74246594 (номер у нотаріуса 68/2025). Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок через відсутність документу, який посвідчує право власності спадкодавця на будинок, про що 22.09.2025 була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №480/02-31. Правовстановлюючий документ на будинок позивач не зміг надати нотаріусу через його відсутність, оскільки за життя його брат не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належний йому житловий будинок, який успадкував від матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В свою чергу [PERSON] прийняла частину будинку після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , який у свою чергу також не мав належних правовстановлюючих документів на будинок, що підтверджується іфнормаційною довідкою ТОВ "ТК Чернігівського обласного БТІ" №248 від 01.07.2025 року. Факт послідовного прийняття спадщини, а сме постійного проживання, між родичами позивача підтверджується довідками Староборовицького старостинського округу Сновського міської ради Корюківського району Чернігівської області від 25.09.2025 року №№192-194. Відсутність правовстановлюючого документу на будинок позбавляє позивача можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину, що змушує звернутися до суду. Позивач у підготовче засідання не з`явився, у позові просив розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність та визнав позовні вимоги. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 3\~ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається з позицій Верховного Суду, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, враховуючи вищенаведене, вважає за можливе обмежитися у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Оскільки за життя спадкодавець набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також набуває право власності у порядку спадкування. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Беручи до уваги вищенаведене, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження на підставі поданих письмових доказів. Частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved