Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

До суду\~із позовом\~звернулось Товариство\~з\~обмеженою\~відповідальністю «Бізнес\~Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказали, що 13.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір\~№ 420577-КС-003\~про надання\~кредиту,\~шляхом обміну\~електронними повідомленнями,\~підписаний у\~порядку,\~визначеному статтею\~12\~Законом України\~«Про електронну\~комерцію».\~Позивачем 13.12.2021\~року направлено\~ [PERSON] \~пропозицію (оферту)\~укласти Договір\~№ 420577-КС-003\~про надання\~кредиту.\~13.12.2021\~року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 420577-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони позивачем направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-7909, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 13.12.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика та [PERSON] було укладено Договір № 420577-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). 05.09.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Позивач свої\~зобов`язання,\~передбачені кредитним\~договором виконав\~в повному\~обсязі,\~надавши відповідачу\~кредит.\~Відповідач передбачений\~кредитним договором\~зобов`язання\~щодо своєчасності\~погашення кредиту\~та сплати\~нарахованих відсотків\~за користування\~кредитом належним\~чином не\~виконала,\~внаслідок чого\~виникла заборгованість\~в розмірі\~22 181,16 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 9 811,78 грн; суми прострочених платежів по процентах 11 854,08 грн.; сума прострочених платежів за комісією 515,30 грн. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом та судові витрати. Представник позивача повідомлений у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, проте до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно до ст. 128 ч.7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень не надіслала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи та письмові докази, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 13.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 420577-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. Даний договір відповідає вимогам, визначеними\~ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст.\~3,11,12 ЗУ «Про електронну комерцію». 13.12.2021 року позивач направив [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 420577-КС-003 про надання кредиту. 13.12.2021 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 420577-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони позивачем направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-7909 на номер телефону [NUMBER] , що зазначено [PERSON] у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий нею було введено/відправлено. Таким чином, 13.12.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика та [PERSON] було укладено Договір № 420577-КС-003 про надання кредиту (а.с. 22-23, 24, 25-26). Крім того, 13.12.2021 року [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, що підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (а.с. 20-21). Відповідно до п.1 Договору, позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити відсотки за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (а.с. 22). Як вбачається з доданих до позовної заяви матеріалів, ТОВ «Платежі Онлайн» перерахувало грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. на банківський рахунок, вказаний клієнтом у вказаному вище договорі, а саме на платіжну карту № [NUMBER] , що відповідає умовам договору та підтверджується інформаційною довідкою від 13.12.2021 року № 470621692 (а.с. 29). Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 420577-КС-003 від 13.12.2021 року, станом на 19.08.2025 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 22\~181,16 грн., яка складається з: 22\~181 гривень 16 копійок - заборгованість по тілу кредиту 9\~811 гривень 78 копійок; заборгованість по відсотках за користування кредитом 11\~854 гривень 08 копійок; заборгованість по комісії 515 гривень 30 копійок. Так, ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Згідно до частин першої, другої\~статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою\~статті 633\~ЦК України\~передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст. 634\~ЦПК України\~визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Законом України «Про електронну комерцію»\~встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.\~Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським Кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.2\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч.1\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. З наданих представником позивача суду доказів вбачається, що [PERSON] згідно укладеного Договору № 420577-КС-003 від 13.12.2021 року отримала від ТОВ «Бізнес позика» кредит в сумі 10 000 грн. За вказаних обставин, на переконання суду вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту підлягають до задоволення в розмірі 9\~811,78 грн. Водночас, суд критично оцінює розмір заборгованості, які позивач просить стягнути з відповідача за Договором № 420577-КС-003 від 13.12.2021 року в частині нарахованих відсотків в розмірі 11\~854,08 грн. Пунктом 1 Договору № 420577-КС-003 від 13.12.2021 року передбачено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 21\~960,00 грн. та повне виконання зобов`язань повинно відбутися не пізніше 30.05.2022 року включно. При цьому суд враховує, що за\~ Договором № 420577-КС-003 від 13.12.2021 року відповідачу надано кредит строком до 30.05.2022 р. на 24 тижні, розмір відсотків до цього договору встановлено в сумі 10\~460,00 грн., а тому в цьому розмірі 10\~460,00 грн. підлягають до стягнення відсотки за користування кредитом. Позивачем нараховувалися відсотки після закінчення строку дії Договору № 420577-КС-003 від 13.12.2021 року. Суд враховує правову позицію Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 згідно якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд також враховує, що позивачем вимог в порядку ч.2 ст.625 ЦК України не заявлялось. Також Велика\~палата Верховного\~суду у\~постанові від\~23.10.2019\~року,\~за результатами\~розгляду справи\~№ 723/304/16-ц\~прийшла до\~такого висновку: стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування грошима і після визначеного сторонами договору строку повернення позики - дня закінчення строку договору, не ґрунтується на нормах матеріального права. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договором № 420577-КС-003 від 13.12.2021 року в розмірі\~20\~787,08 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 9\~811,78 грн., заборгованість за відсотками становить 10\~460,00 грн., заборгованість за комісією 515,30 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~ з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 93,72 % (20\~787,08 х 100 / 22\~181,16), судовий збір слід стягнути в розмірі 2 270,27 грн. (2 422,40 х 93,72 % : 100).

Outcome: partial