Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

23 вересня 2025 року представник позивача звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що 24.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 366869-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 24.08.2021 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 366869-КС-001 про надання кредиту. 24.08.2021 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 366869-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-1780, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 24.08.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 366869-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 20000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті) , що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Також, 27.08.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 366869-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 5 000.00 грн. Також, 17.11.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до Договору № 366869-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 5 000.00 грн. До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 366869 КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 366869-КС-001 Позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 366869-КС-001 Позичальника [PERSON] , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 366869-КС-001 на загальну суму 22618,50 грн. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 08.08.2025 року утворилась заборгованість за Договором №366869-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 32 093,83 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 14 371,24 грн; муми прострочених платежів по процентах - 17 699,12 грн; муми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 23,47 грн. 01 жовтня 2025 року Глобинським районним судом Полтавської області в складі головуючого судді Фіцай О.Л. постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Згідно розпорядження керівника апарату Глобинського районного суду Полтавської області Алли Бган від 28.11.2025 за № 56 призначено повторний автоматизований розподіл невирішеної судової справи № 527/2839/25, провадження 2/527/1312/25, у зв`язку з відрядженням судді Глобинського районного суду Полтавської області Фіцай О.Л. до Солом`янського районного суду міста Києва згідно рішення Вищої ради правосуддя від 18.11.2025 №481/0/15-25, на виконання Рішення зборів суддів Глобинського районного суду Полтавської області № 6 від 25 листопада 2025 року та з метою недопущення порушення строків розгляду справи. Відповідно до повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 28 листопада 2025 року вказана справа передана для розгляду судді Свістєльнік Ю.М. Частинами 11, 12 ст. 33 ЦПК України встановлено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження. Ухвалою суду від 01 грудня 2025 року вищевказану цивільну справу було прийнято до провадження головуючого судді Свістєльнік Ю.М. та повторно розпочато розгляд справи по суті. 04 листопада 2025 до суду надійшла витребувана інформація, в якій зазначено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в банку було емітовано карту № [NUMBER] . 24.08.2021 на картковий рахунок відповідача надійшли грошові кошти від кредитодавця у сумі 10000 грн. Крім того, 27.08.2021 року на картковий рахунок відповідача від позивача надійшли грошові кошти у розмірі 5000 грн. Крім того, 17.11.2021 на рахунок відповідача були перераховані грошові кошти у розмірі 5000 грн (а.с.89-92). Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохав проводити судове засідання за відсутності представника банку, не заперечував щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату та час судового засідання. Відзиву, клопотань та заяв до суду не надходило. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 24.08.2021 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 366869-КС-001 про надання кредиту. 24.08.2021 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 366869-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. 24.08.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 366869-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до п.1. вказаного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Тип кредиту: Кредит. Строк кредиту: 24 тижнів. Процентна ставка: в день 0,8629500, фіксована. Комісія за надання кредиту: 1500,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 10000,00 грн. Термін дії договору: до 08.02.2022 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 21960,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3563,71 процентів (а.с.25-30). 24.08.2021 [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, істотні умови якого за своїм змістом є аналогічними умовам викладеним у Кредитному договорі (а.с.23-24). Судом також встановлено, що договір № 366869-КС-001 про надання кредиту від 24.08.2021 року підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-1780 о 12:11:37, які було направлено на номер телефону [NUMBER] , зазначений [PERSON] . Крім того, 27.08.2021 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти додаткову угоду (оферта) до Договору № 366869-КС-001 про надання кредиту. 27.08.2021 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення додаткової угоди до Договору № 366869-КС-001 про надання кредиту. 27.08.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено додаткову угоду до Договору № 366869-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до п.1. вказаного договору, кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 27.08.2021 року сума неповернутого позичальником кредиту отриманого відповідно до договору № 366869-КС-001 про надання кредиту від 24 серпня 2021 року становить: 10 000,00 грн; сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить: 345,20 грн; сума нарахованої та несплаченої комісії становить: 1500 грн. Відповідно до п. 4. після укладення цієї додаткової угоди та збільшення суми кредиту: загальна сума отриманого кредиту становить: 15000 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 4086,23 процентів; орієнтовна загальна вартість кредиту: 32746,77 грн. Комісія за зміну умов договору: 750,00 грн (п.5) (а.с.33-38). 27.08.2021 [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, істотні умови якого за своїм змістом є аналогічними умовам викладеним у додатковій угоді до кредитного договору (а.с.31-32). Судом також встановлено, що додаткову угоду до Договору № 366869-КС-001 про надання кредиту від 27.08.2021 підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-9100 о 16:53:54. Крім того, 17.11.2021 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти додаткову угоду (оферта) до Договору № 366869-КС-001 про надання кредиту. 17.11.2021 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення додаткової угоди до Договору № 366869-КС-001 про надання кредиту. 17.11.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено додаткову угоду 2 до Договору № 366869-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до п.1. вказаного договору, кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 17.11.2021 року сума неповернутого позичальником кредиту отриманого відповідно до договору № 366869-КС-001 про надання кредиту від 24 серпня 2021 року становить: 10 977,29 грн. Відповідно до п.3. сторонами було продовжено термін дії договору до 04.05.2022 року. Відповідно до п.5. після укладення додаткової угоди та збільшення суми кредиту: загальна сума отриманого кредиту становить: 15977,29 грн; орієнтована реальна річна процентна ставка: 2335,06 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 32482,08 грн. Комісія за зміну умов договору: 750 грн (п.6) (а.с.41-46). 17.11.2021 [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, істотні умови якого за своїм змістом є аналогічними умовам викладеним у додатковій угоді 2 до кредитного договору (а.с.39-40). Судом також встановлено, що додаткову угоду 2 до Договору № 366869-КС-001 про надання кредиту від 17.11.2021 підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-5817 о 13:02:08. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 561/77/19. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України , якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено в ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно абз. 4 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Як вбачається із Кредитного договору, позичальник [PERSON] зазначила реквізити належного їй електронного платіжного засобу: [NUMBER]. Згідно з копією квитанції № 436778684 від 24.08.2021 о 12:18 год ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало грошові кошти у розмірі 10000,00 грн на картку № [NUMBER] . Призначення платежу: Перерах. коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. № 366869-КС-001 від 24.08.2021 (а.с.51). Згідно з копією платіжного доручення № 31163 від 27.08.2021 ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало грошові кошти у розмірі 5000,00 грн на картку № [NUMBER] . Призначення платежу: Перерах. коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. дод. Угоди від 27.08.2021 до кредитного дог. № 366869-КС-001 від 24.08.2021 (а.с.52). Згідно з копією квитанції № 462828145 від 17.11.2021 о 13:04 год ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало грошові кошти у розмірі 5000,00 грн на картку № [NUMBER] . Призначення платежу: Перерах. коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. дод. Угоди від 17.11.2021 до кредитного дог. № 366869-КС-001 від 24.08.2021 (а.с.53). Судом встановлено, що позивач виконав зобов`язання та надав відповідачу кошти у загальному розмірі 20000,00 грн, як встановлено у кредитному договорі та додаткових угодах до нього. Згідно з наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором № 366869-КС-001 від 24.08.2021 року, загальна сума заборгованості [PERSON] становить 32093,83 грн, яка складається з: сума заборгованості за кредитом - 14371,24 грн; сума заборгованості про відсотках - 17699,12 грн; сума заборгованості по комісії - 23,47 грн (а.с.12-21). Судом встановлено, що розмір відсотків за користування кредитними коштами встановлений у кредитному договорі відповідає розміру встановленому в ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування». Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку). З урахуванням вище викладеного, вимога про стягнення з відповідача комісії у розмірі 23,47 грн є законною та повністю обґрунтованою. Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що вона отримавши від позивача кредитні кошти в загальному розмірі 20000,00 грн повернула їх у встановлений договором строк та сплатила відсотки, комісію у встановленому договорі розмірі за користування кредитними коштами у повному обсязі, тому суд дійшов висновку, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved