Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

представник заявника посилається на те, що він проживає разом зі своєю тіткою [PERSON] , [INFO] , яка є особою з інвалідністю ІІ групи та внаслідок наявних порушень почала втрачати пам`ять, не орієнтується в часі та просторі, періодично не знає де знаходиться, інколи проявляє агресію до оточуюючих. Їй встановлено діагноз: параноїдна шизофренія, прогредієнтний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром на фоні вираженого дефекту змішаного типу, з приводу якого вона стаціонарно лікувалася в КНП «ПОКПЦЗ ІФ ОР» з 11.08.2020 року по 28.08.2020 року. Згідно з висновком лікарської комісії [PERSON] потребує постійного стороннього догляду внаслідок психічного розладу. За станом психічного здоров`я [PERSON] не розуміє значення своїх дій та не може ними керувати. Тому заявник, який фактично здійснює постійний догляд за [PERSON] , просить визнати останню недієздатною, встановити над нею опіку та призначити заявника її опікуном. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав, з підстав, вказаних в розглядуваній заяві, а також зазначив, що опікується тіткою близько 16 років та в 2009 році між ними укладено договір довічного утримання. Чоловіка та дітей у неї немає, він є єдиним племінником. Адвокат особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною, Репало О.О. не заперечив щодо визнання [PERSON] , яка є особою з інвалідністю, недієздатною, та призначення її опікуном заявника, який здійснює за нею догляд, оскільки це відповідає інтересам [PERSON] . Представник заінтересованої особи - Коршівської сільської ради в судовому засіданні повідомив, що заявник більше 15 років здійснює догляд за [PERSON] ; він неодноразово виїжджав за місцем їхнього проживання, де завжди чисто та прибрано; вони ведуть спільний побут; інших родичів, які б могли здійснювати догляд за [PERSON] , немає, при цьому представник зазначив, що навпроти будинку [PERSON] проживають її родичі [PERSON] та [PERSON] , які, як і заявник, є її племінниками, але вони не претендують на вирішення заявлених питань. Відповідно до ч. 6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на строк не більш як на десять днів, тобто до 03.12.2025 року з дня закінчення розгляду справи - 25.11.2025 року. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши вказаних учасників, дійшов наступних висновків. Згідно з даними копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 07.11.2005 року, [PERSON] 24.06.1965 року зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.30). 29.12.2007 року між [PERSON] (відчужувач), та [PERSON] (набувач майна) укладено договір довічного утримання ( догляду ), посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Григорцем В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 3768, за умовами якого [PERSON] передав, а [PERSON] отримав у власність належні відчужувачу 2/3 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарських споруд, що розташовані на неприватизованій земельній ділянці, яка належить Коршівській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, та знаходиться в [ADDRESS] , в замін чого набувач майна зобов`язується надавати відчужувачу довічне матеріальне забезпечення у вигляді харчування, одягу, догляду, необхідної допомоги. Вказаний договір як підстава виникнення права власності вказане у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17446907 від 22.01.2008 року ( а.с. 37, 39 ). 25.08.2009 року між [PERSON] (відчужувач), та [PERSON] (набувач) укладено договір довічного утримання ( догляду ), посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Григорцем В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2629, за умовами якого [PERSON] передалає, а [PERSON] отримав у власність належну відчужувачу 1/3 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарських споруд, що розташовані на неприватизованій земельній ділянці та знаходиться в [ADDRESS] , в замін чого набувач майна зобов`язується надавати відчужувачу довічне матеріальне забезпечення у вигляді харчування, одягу, догляду, необхідної допомоги. Вказаний договір як підстава виникнення права власності вказане у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23693207 від 27.08.2009 року ( а.с. 33-34, 36 ). Згідно з даними копій свідоцтв про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 16.09.2005 року, та серії [NUMBER] , виданого 22.10.2008 року, [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] - [INFO] в с. Ліски Коломийського району Івано-Франківської області ( а.с. 31, 32 ). Відповідно до копії довідки до серії МСЕ №046239, виданої 08.09.1998 року Івано-Франківським бюро медико-соціальної експертизи, [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, довічно (а.с. 28). Як встановлено з копії довідки №492, виданої 28.11.2024 року структурним підрозділом " Поліклініка " КНП " Коломийська ЦРЛ " КМР, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в кабінеті психіатра ( а.с. 29 ). У відповідності до копій виписок з медичної карти стаціонарного хворого № 2991/21 та №2093/22 КНП " ПОКЦПЗ ІФ ОР ", [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 05.08.2021 року по 29.08.2021 року, з 19.05.2022 року по 02.06.2022 року з діагнозом: параноїдна шизофренія, приступоподібно-проградієнтний перебіг, параноїчний синдром на фоні вираженого дефекту по змішаному типу, ремісія "С-Д" ( а.с. 25, 26 ). Згідно з даними копії висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 607/24, виданого 05.11.2024 року структурним підрозділом " Поліклініка " КНП " Коломийська ЦРЛ " КМР, [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу з 08.09.1998 року довічно та проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , має обмеження життєдіяльності, а саме: обмеження самообслуговування, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку, а також потребує постійного стороннього догляду (а.с. 27). Відповідно до копій виписок з медичної карти стаціонарного хворого № 936 та №3356 структурного підрозділу " Стаціонар " КНП " Коломийська ЦРЛ " КМР, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 29.01.2025 року по 07.02.2025 року та з 11.04.2025 року по 24.05.2025 року з діагнозом: параноїдна шизофренія, прогредієнтний перебіг, галюцинаторно-параноїдний с-м на фоні вираженого дефекту по змішаному типу( а.с. 123-125 ). Даними копії довідки про отримання соціальної допомоги № 1882, виданої 25.11.2024 року управлінням соціального захисту населення Коломийської районної державної адміністрації, стверджується, що [PERSON] перебуває на обліку у вказаному управлінні та йому з 01.11.2024 року по 01.05.2025 року призначено допомогу на догляд за інвалідом ІІ групи [PERSON] ( а.с. 49 ). Вказане також підтверджується рішенням про призначення допомоги від 12.11.2024 року (а.с. 50 ). У відповідності до даних копій витягів з Реєстру територіальної громади №2024/014528116 та №2024/014528388, виданих 02.12.2024 року Коршівською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, місце проживання [PERSON] та [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.17, 20). Відповідно до копії довідки №282 прозареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 12.12.2024 року відділом центру надання адміністративних послуг Коршівської сільської ради, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 21 ). Як встановлено з копії акту обстеження матеріально-побутових умов №214/02-26 від 23.12.2024 року, до складу сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , входить тітка [PERSON] ; житловий будинок в задовільному стані; [PERSON] здійснює догляд за тіткою, яка є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує стороннього догляду ( а.с. 51 ). Відповідно до копії характеристики № 1794/02-25, виданої Коршівською сільською радою 02.12.2024 року, [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, сім`я [PERSON] благополучна, публічних сімейних конфліктів не зафіксовано ( а.с.52 ). Даними копій довідок № 496 та №1072, виданих 09.12.2025 року структурним підрозділом " Поліклініка " КНП " Коломийська центральна районна лікарня " КМР, стверджується, що [PERSON] , [INFO] , на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває (а.с. 23, 24). Згідно з копією довідки №206, виданої 23.12.2024 року амбулаторією загальної практики сімейної медицини с. Коршів КНП " Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги " КМР, [PERSON] станом на момент огляду є здоровим, пройшов обстеження в психіатра, нарколога, терапевта ( а.с. 22 ). Стороною заявника також долучено технічний паспорт на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок [ADDRESS] ( 42-45 ). Даними висновку судово-психіатричного експерта № 329/2025 від 16.09.2025 року стверджується, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - параноїдною шизофренією, що згідно МКХ-10 F20.0; [PERSON] не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.132-135). Згідно з рішенням виконавчого комітету Коршівської сільської ради № 9 від 23.01.2025 року та поданням вказаної сільської ради, цим органом опіки та піклування рекомендовано призначити заявника [PERSON] опікуном його тітки - [PERSON] , [INFO] , особи з інвалідністю ІІ групи. В поданні також зазначено, що між ними існують приязні особисті взаємини, умови проживання задовольняють необхідні побутові потреби [PERSON] ; за станом здоров`я [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна; батьки [PERSON] померли, вона не була одружена, дітей не має ( а.с. 78, 79 ). Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч. 1 ст.42 ЦК України). Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до частини 1 статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. У частинах другій-четвертій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Як зазначено Верховним Судом у постановах від 07.04.2022 року в справі № 712/10043/20 та від 24.07.2024 року в справі №727/597/24, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року N 34/166/131/88. У постанові Верховного Суду від 08.01.2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений також в постановах Верховного Суду від 07.04.2022 року в справі № 712/10043/20, від 26.01.2024 року в справі №742/887/23, від 28.02.2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23). Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Частиною другою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки . Сімейний кодекс України регулює зокрема сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини, між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком, між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому (стаття 2 СК України). Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Кодекс законів про працю України передбачає, що близькими родичами чи свояками є батьки, подружжя, брати, сестри, діти, а також батьки, брати, сестри і діти подружжя (стаття 25-1 КЗпП України). Положеннями статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що близькі особи - це члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта. Члени сім`ї: особа, яка перебуває у шлюбі із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, та діти зазначеного суб`єкта до досягнення ними повноліття - незалежно від спільного проживання із суб`єктом; будь-які особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 31.03.2020 року у справі №205/4245/17 (провадження №61-17628св19). Згідно з частиною 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розрізнено поняття «родичі» та «члени сім`ї». До загальних ознак сім`ї належать: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом; взаємні права та обов`язки. Разом з тим, ознаки членів сім`ї не можна розглядати окремо від підстав створення сім`ї, оскільки спільне проживання та побут та наявність взаємних прав та обов`язків можуть бути і у інших суб`єктів, які не є членами сім`ї. Близькі члени родини (або близькі родичі) - законодавчий термін, що позначає родичів (членів сім`ї) особи, які мають особливі права та/або обов`язки через тісні стосунки з особою. Отож, член сім`ї (у сімейно-правовому аспекті) - це особа, яка має тісний правовий зв`язок із сім`єю, що ґрунтується на шлюбі, спорідненні, усиновленні, інших формах влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством. Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. До матеріалів справи долучено рішення виконавчого комітету та подання органу опіки та піклування Коршівської сільської ради, якими рекомендовано призначити заявника опікуном тітки [PERSON] . Проте, ні подання, ні зазначене рішення органу опіки та піклування не містять належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань, з посиланням на наявні докази, щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість заявника бути опікуном. Крім того, подання не містить відповідного обґрунтування того, що заявник має можливість на постійній основі дбати про [PERSON] , створювати їй необхідні побутові умови, забезпечувати її постійним доглядом та лікуванням, оскільки у висновку відсутні відомості про його місце роботи, доходи, тощо. Матеріали справи також не містять будь-яких доказів про наявність у [PERSON] позитивного відношення та прив`язаності до особи, яка бажає стати опікуном, що свідчило б про наявність довірливих та доброзичливих стосунків між ними, а відтак і про те, що призначення опікуном саме заявника відповідатиме її інтересам. Також, суд зазначає, що подання органу опіки та піклування не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховано на розсуд суду. Станом на час розгляду справи саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном. Судом встановлено, що особа, щодо якої подано заяву про визнання її недієздатною, крім заявника, який є військовозобов`язаним, має інших племінників, про наявність яких зазначив представник органу опіки та піклування, належних та допустимих доказів про об`єктивну неможливість здійснення ними обов`язків опікуна не надано; посилання заявника на відсутність інших членів сім`ї, які б могли здійснювати догляд, нічим не доведені. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази вказують лише на наявність підстав для задоволення заявлених вимог в частині визнання [PERSON] недієздатною, оскільки вона внаслідок стійкого хронічного психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Поряд з тим, подання органу опіки та піклування про призначення заявника опікуном суд вважає необґрунтованим та таким, що прийняте без повного дослідження всіх обставин та із застосуванням суто формального підходу для вирішення питання про призначення опікуном заявника. Саме лише бажання заявника бути опікуном своєї тітки, за наявності інших родичів у [PERSON] , не може бути безумовною підставою для призначення заявника її опікуном. Крім того, заявник не позбавлений можливості надавати посильну допомогу та підтримку недієздатній [PERSON] без відповідного судового рішення. За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном недієздатної [PERSON] . Отже, заява підлягає частковому задоволенню. Крім того, суд також звертає увагу на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року в справі № 545/1691/16-п (провадження № 61-4475св18), відповідно до якого законодавством не передбачено обов`язку того, що визнання особи недієздатною і призначення опікуна, в обов`язковому порядку має відбуватися в єдиному судовому процесі. Відповідно до ст.65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Зважаючи на те, що суд в задоволенні заяви в частині призначення опікуна відмовляє, здійснення опіки над недієздатним слід покласти на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатної, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законом. Відповідно до положень ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На пiдставi викладеного, ст.ст. 39, 40, 60, 63, 65 ЦК України,

Outcome: partial