Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чорноморського відділу державної виконавчої\~служби в Одеському районі\~Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства\~юстиції (м.Одеса), в якому просить усунути перешкоди [PERSON] у здійснені ним права користування та розпорядження належними йому 46/100 частками будівлі магазину - перукарні-офісу, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом скасування арешту на таке майно, зареєстрованого 18.04.2012 на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Ісупової Н.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні ВП18140867; В-15/12, 18.04.2012, реєстраційний номер обтяження 12408669. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.10.1998 у справі №2-450 стягнуто на користь [PERSON] з колективного підприємства «Ольвія-Л» (правонаступник якого - мале приватне підприємство «К.Л.Г.») 80063 грн. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 29.10.1999 затверджено мирову угоду, за умовами якої МПП «К.Л.Г», як правонаступник КП «Ольвія-Л», в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.10.1998, передало у власність [PERSON] 59/100 частин будівлі кафе - бару розташованої за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованої за КП «Ольвія-Л» на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Іллічівської міської ради від 29.10.99 за номером 1235. Об`єкт в цілому складається із будівлі загальною площею 220,6 кв.м. За договором від 01.11.2000 [PERSON] подарував 13400 із належних йому 59/100 частин вищевказаної будівлі [PERSON] . Право власності [PERSON] на 23/50 (46/100) частин будівлі кафе-бару було зареєстровано 14.11.2000 в БТІ м. Іллічівська за реєстровим номером 119 сгор.1. В подальшому, а саме 14.06.2023 право власності [PERSON] на 46/100 частин будівлі магазину-перукарні-офісу, що розташована за адресою [ADDRESS] , було зареєстровано в Державному реєстрі речових пав на нерухоме майно, номер відомостей про речове право 51123447. У позивача відсутні відомості про весь ланцюг розпоряджень іншою частиною будівлі, яка первісно належала КП «Ольвія-Л». Згідно з Висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, складеного КП «БТІ» м. Іллічівська від 11.02.2011 року: 1) [PERSON] є власником 46/100 частин будівлі магазину-перукарні-офісу на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси №2-450 від 12.10.1998; 2) [PERSON] є власником 3/20 частин на підставі договору дарування №1741 від 19.08.2010; 3) [PERSON] є власником 27/100 частин на підставі договору дарування №361 від 17.01.2003; 4) [PERSON] є власником 3/25 частин на підставі договору купівлі-продажу №913 від 12.05.2010. Аналогічні відомості про власників та їх частки містяться в технічному паспорті на нежитлове приміщення по [ADDRESS] , виготовленому КП «БТІ» м. Іллічівська станом на 21.09.2010. Під час звернення до нотаріуса для вчинення нотаріальних дій стосовно належної [PERSON] частини будівлі магазину-перукарні-офісу 11.12.2024 отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою [ADDRESS] . Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 18140867; В-15/12, 18.04.2012, відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області. Об`єкт обтяження: нежиле приміщення, адреса: [ADDRESS] , власник [PERSON] . Однак [PERSON] була власницею лише 27/100 частини вказаної вище будівлі. Накладення арешту в цілому на нежиле приміщення по [ADDRESS] , право власності на 46/100 частин якого належало та належить [PERSON] є неправомірним та таким, що порушує зазначене право власності. Чорноморський відділ ДВС повідомив, що матеріали виконавчого провадження ВП 18140867, на підставі яких було внесено обтяження №12408669 від 18.04.2012 знищені за минуванням строку зберігання. Згідно з\~відомостями,\~що містяться\~на сайті\~Міністерства юстиції\~України Автоматизована\~система виконавчих\~проваджень» за\~посиланням:\~https://asvpweb.minjust.gov.Ua/#/search-debtors - відсутні відомості про відкритті виконавчі провадження відносно [PERSON] . Згідно з відомостями, що містяться на сайті Міністерства юстиції України Єдиний реєстр боржників» за посиланням https://erb.minjust.gov.ua/#/search- debtors - відсутні відомості відносно [PERSON] . Отже, на даний час не існує особи, інтересів якої стосується обтяження на нежитлове приміщення по вул. Олександрійській, 13-п в м. Чорноморську. Єдиною особою, якою допущено порушення права власності позивача та інтересів якої стосуються позовні вимоги, є ВДВС. Позивач [PERSON] надав заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву не надав та не повідомив про причини неявки. Суд дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.10.1998 у справі №2-450 стягнуто на користь [PERSON] з колективного підприємства «Ольвія-Л» (правонаступник якого - мале приватне підприємство «К.Л.Г.») 80063 грн. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 29.10.1999 затверджено мирову угоду, за умовами якої МПП «К.Л.Г», як правонаступник КП «Ольвія-Л», в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.10.1998, передало у власність [PERSON] 59/100 частин будівлі кафе бару, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованої за КП «Ольвія-Л» на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Іллічівської міської ради від 29.10.99, за номером 1235. Об`єкт в цілому складається із будівлі загальною площею 220,6 кв.м. [PERSON] подарував [PERSON] 13/100, із належних йому 59/100 частин вказаної будівлі кафе-бару, що підтверджується копією договору дарування від 01.11.2000. Згідно технічного паспорту, виготовленого КП «Бюро технічної інвентаризації» м.Іллічівська від 21.09.2010, будівля магазину-перукарні-офісу за адресою: [ADDRESS] , 13-П належить: [PERSON] -46/100 частки; [PERSON] - 3/20 частки; [PERSON] - 27/100 частки; [PERSON] - 3/25 частки. Належність [PERSON] 46/100 частки будівлі магазину-перукарні-офісу за адресою: [ADDRESS] підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна міститься обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12408669; зареєстровано 18.042012 14:59:26 за №12408669 реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Міністерства юстиції України»; підстава - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП18140867, В-15/12, 18.04.2012 відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, державний виконавець Ісупова Н.В.; об`єкт обтяження нежиле приміщення, адреса: [ADDRESS] ; власник - [PERSON] . Чорноморський відділ державної виконавчої\~служби в\~Одеському районі\~Одеської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Одеса)\~ на запит [PERSON] , листом від 24.06.2025 №21.15/33699 повідомив, що матеріали виконавчого провадження ВП18140867, на підставі якого було внесено обтяження №12408669 від 18.04.2012 знищені. Згідно з\~відомостями,\~що містяться\~на сайті\~Міністерства юстиції\~України Автоматизована\~система виконавчих\~проваджень» за\~посиланням:\~https://asvpweb.minjust.gov.Ua/#/search-debtors - відсутні відомості про відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] . Згідно з відомостями, що містяться на сайті Міністерства юстиції України Єдиний реєстр боржників» за посиланням https://erb.minjust.gov.ua/#/search- debtors - відсутні відомості відносно [PERSON] . Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.59 Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Судом встановлено, що арешт був накладений не лише на 27/100 частки будівлі за адресою: [ADDRESS] , які належали [PERSON] а в тому й числі і на 46/100, які належать позивачу, що є неправомірним та таким, що порушує право власності позивача на вказану частину будівлю, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved