Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Представник позивача - адвокат Онуфрій Дмитро Васильович, який діє в інтересах [PERSON] (Позивач) звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до Великобичківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 Рахівського району Закарпатської області (Відповідач 1) та Відділу освіти, культури, молоді та спорту Великобичківської селищної ради (Відповідач 2), про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, в обґрунтування якої зазначив наступне. [PERSON] працювала y Великобичківському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Рахівського району Закарпатської області вчителем географії з 1988 року. 30 серпня 2024 року прийшовши на роботу, Позивачку повідомив директор закладу [PERSON], що вона звільнена у зв`язку з настанням пенсійного віку, хоча не надав їй Наказ про звільнення, для ознайомлення та підпису. Під час перебування у відпустці з 26.06.2024 року по 30.08.2024 року [PERSON] не було повідомлено про закінчення строкового трудового договору, під підпис також і те, що не буде продовжено трудовий договір, тим самим порушивши її законні права, як вчителя. В подальшому, 13 вересня 2024 року Позивачка звернулася з зверненням до Відповідача 1 щодо продовження трудових відносин, однак відповіді Відповідачем 1 не було надано. У зв`язку з неотриманням відповіді від Відповідача 1 та враховуючи явні його протиправні дії 14 жовтня 2024 року Позивачка звернулася до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці з проханням провести позапланову перевірку діяльності Відповідача 1 щодо порушень відносно неї трудового законодавства. За результатами розгляду звернення Позивачка отримала відповідь-лист від Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №ЗХ/3/1094- 3В-24 від 11 листопада 2024 року, в якому було встановлено наступне: «що за її зверненням була проведена перевірка Великобичківського ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 1, в ході якої інспектором праці встановлено наступне. Директор закладу [PERSON]. заявив, що накази про Ваше призначення, переведення, звільнення знаходяться в особовій справі, місце знаходження якої на день проведення перевірки невідоме, відтак перевіркою досліджено записи Вашій у трудовій книжці. У записах трудової книжки за № 4 запису вказано, що вчителем географії у Великобичківському закладі освіти № 1 Ви почали працювати з 01.09.1988 року, шляхом переведення з посади вчителя початкових класів (наказ № 53 від 01.09.1988 року). За № 7 запису трудової книжки вказано, що Вас звільнено з посади вчителя географії днем 25 серпня 2021 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору за пунктом 2 статті 36 КЗпП України (наказ № 48-к від 25.08.2021 року). За № 8 запису трудової книжки вказано, що Вас призначено на посаду вчителя географії на 10 годин тижневого навантаження з 01 вересня 2021 року по 31 травня 2022 року (наказ № 53 від 01.09.2021 року). За № 9 запису трудової книжки вказано, що Вас звільнено з посади вчителя географії днем 30 червня 2022 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору за пунктом 2 статті 36 КЗпП України (наказ № 38-к від 24.06.2022року). За № 10 запису вказано, що Вас призначено на посаду вчителя географії на 6 годин тижневого навантаження з 01 вересня 2022 року по 30 червня 2023 року (наказ № 58-к від 31.08.2022 року). За № 11 запису вказано, що Вас звільнено з посади вчителя географії днем 17 серпня 2023 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору за пунктом 2 статті 36 КЗпП України (наказ № 56-к від 29.06.2023 року). За № 12 запису трудової книжки відображено, що Вас призначено на посаду вчителя географії на 20 годин тижневого навантаження з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2024 року (наказ № 65-к від 31.08.2023 року). За № 13 запису трудової книжки відображено, що Вас звільнено з посади вчителя географії днем 14 серпня 2024 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору за пунктом 2 статті 36 КЗпП України (наказ № 29-к від 19.06.2024року). Після того, як Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2023 від 07.02.2023 року абзац третій частини другої статті 22 Закону України «Про повну загальну середню освіту» від 16 січня 2020 року № 463-ІХ визнано неконституційним, а саме: педагогічні працівники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти, які досягли пенсійного віку та яким виплачується пенсія за віком, працюють на основі трудових договорів, що укладаються строком від одного до трьох років, директор [PERSON] укладав з Вами строковий трудовий договір на навчальний період, при цьому не запропонував укласти безстроковий трудовий договір, незважаючи на те, що посада вчителя географії затверджена на постійній основі. В частинах 2 та 3 статті 23 Кодексу законів про працю України від 10 грудня 1971 року № 322-VIII із змінами і доповненнями № 3840-ІХ від 20.06.2024 року вказано, що строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Роботодавець зобов`язаний інформувати працівників, які працюють за строковим трудовим договором, про вакансії, що відповідають їх кваліфікації та передбачають можливість укладення безстрокового трудового договору, а також забезпечити рівні можливості таких працівників для його укладення. Слід зазначити, що наказом № 65-к від 31.08.2023 року дію строкового трудового договору з Вами було визначено з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2024 року, а фактично звільнено Вас з роботи 14 серпня 2024 року за пунктом 2 частини 1 статті 36 КЗпП України. При цьому не було видано наказу про продовження терміну дії строкового трудового договору, не отримано Вашої заяви на продовження його терміну. Наказом № 22-в від 07.06.2024 року директор закладу надав відпустку педагогічним працівникам Великобичківського закладу освіти № 1 за відпрацьований навчальний період 2023 - 2024 роки, в тому числі і Вам терміном 50 календарних днів з 26.06.2024 року по 14.08.2024 року. Частиною 2 статті 3 Закону України «Про відпустки» від 15.11.96 року № 504/96-ВР передбачено, що у разі звільнення працівника у зв`язку із закінченням строку трудового договору невикористану відпустку можна за його бажанням надавати й тоді, коли час відпустки повністю або частково перевищує строк трудового договору. У цьому випадку чинність трудового договору продовжується до закінчення відпустки. Днем звільнення буде останній день відпустки. У статті 39-1 КЗпП України вказано, якщо після закінчення строку трудового договору трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Зазначено, що перевіркою встановлено порушення частини 3 статті 23 та пункту 2 частини 1 статті 35 КЗпП України. За результатами перевірки внесено припис на усунення порушень законодавства про працю, складено та направлено до суду протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 41 КУпАП.». Так, Постановою від 08.01.2025 року Рахівського районного суду Закарпатської області справа №305/4915/24 визнано [PERSON] винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень. Тобто, суд встановив протиправність дій Відповідача 1 щодо трудових правовідносин з Позивачкою. Позивачка неодноразово зверталася до керівника закладу (Відповідача 1) для вирішення питання щодо приведення у відповідність до вимог трудового законодавства трудові правовідносини з Відповідачем 1. Жодних документів ним надано не було. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів. Ні повідомлення про продовження строку, ні жодні проміжні повідомлення від Відповідача [PERSON] не надходили. Ненадання відповіді в межах строків є порушенням прав працівника, що є прямим підтвердженням недбалості Роботодавця, Відповідача 1 та відсутності дій з його боку із вирішення трудових прав Позивачки. Відповідь була отримана лише 06 травня 2025 року, що перевищує максимально допустимі строки (1 місяць, максимум 45 днів) більш ніж у 7 разів, що ще раз підтверджує порушення прав працівника на своєчасне реагування з боку роботодавця. Відповідні звернення були надіслані в інші інстанції також. Водночас при зверненні до Профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників Великобичківський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Рахівського району Закарпатської області від 07.05.2025 року Позивачкою були виявлені факти службового підроблення документів, та їх невідповідності дійсності, згідно документів, які подані в відповіді Профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників Великобичківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1, Рахівської Районної Організації Профспілки Працівників Освіти і Науки України. Відповідь від профспілки надана не в повному обсязі. 19.05.2025 року Позивачкою звернулася до Комісії по трудових спорах/спеціальна комісія Відповідача 1, відповіді на Звернення №2 до цього часу не отримано. Тобто Відповідач 1, здійснив протиправні дії, був притягнутий до адміністративної відповідальності, але не здійснив дії щодо усунення вчинених ним порушень трудового законодавства, дані порушення тривають і надалі. Так, 03 червня 2025 року Позивачка з представником адвокатом Д.В. Онуфрій в черговий раз звернулася до керівника закладу, їй було вручений Наказ №65-к від 31.08.2023 року «Про призначення [PERSON] » та Наказ №29-к від 19.06.2024 року «Про звільнення [PERSON] ». [PERSON] отримала на руки копію Наказу № 29-к від 19.06.2024 року, про призначення, вже після закінчення дії строкового договору. Прохання надати документи до цього часу ігнорувались Відповідачем 1. У день звільнення під час ознайомлення з документами 03 червня 2025 року, їй не було надано письмового повідомлення про нараховані та виплачені суми, і остаточний розрахунок не відбувся у визначений термін, що є прямим порушенням роботодавцем вимог ст. 47 КЗпП України. Отримати для ознайомлення інші Накази та Заяви, на основі яких їх було створено, Позивачці не надано такої можливості, не проведено остаточного розрахунку та не видано письмових документів. Вважають, що Відповідач 1 не бажає діяти у законний спосіб. Звільнення вважають незаконним: оскільки таке суперечить вимогам КЗпП України.

Outcome: partial