Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось до суду з позовом, поданим представником Бекерською О.І., до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути борг за період з 01.03.2023 до 28.02.2025 за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, враховуючи пеню, інфляційні втрати та 3% річних, у загальному розмірі 16\~282,39 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ЛМКП «Львівтепленерго» в силу Закону України «Про теплопостачання» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. З 01.07.2014 позивач є надавачем послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , яка зареєстрована за вказаною адресою, для здійснення оплати за надані послуги ЛМКП «Львівтеплоенерго» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , а також щомісячно направлялись повідомлення на оплату послуг. З 01.12.2021 між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та споживачами вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, який є публічним договором приєднання, що укладається з урахуванням положень ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦПК України, має на меті надання послуг з постачання теплової енергії споживачу. Дані договори опубліковані на офіційному сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго». З огляду на це, між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: виконавець надавав послуги відповідачу, а остання ними користувалась, не відмовляючись від них, усвідомлюючи, що такі послуги слід оплачувати. Проте, належним чином не виконувала своїх зобов`язань, у зв`язку із чим за спірний період у них утворилась заборгованість у загальному розмірі 16\~282,39 грн., яка підлягає стягненню. 06.10.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий [PERSON] , в якому просить позовні вимоги залишити без задоволення. Заперечення обґрунтовує тим, що зверталась до суду, з метою захисту права власності щодо квартири, з приводу якої виникла заборгованість, а даний спір перебував на розгляді з лютого до липня 2023 року. Незаконне вибуття квартири з володіння перешкоджало її доступу до майна, відтак не споживала наданих позивачем послуг, що звільняє її від обов`язку сплати заборгованості за спірний період. 17.11.2023 її право власності на квартиру було поновлено, разом з тим на даний час не має до неї доступу. Вказує на те, що у неї відсутній обов`язок сплачувати заборгованість за попереднім власником квартири. Крім того, покликаючись на ст. ст. 257, 258 ЦК України, зазначає про те, що позивачем заявлено позовні вимоги з пропуском строків позовної давності. 22.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення, подані представником відповідача [PERSON] , згідно з якими зазначає, що необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не як право споживача таких послуг. Покликаючись на постанову ВС від 30.10.2013 у справі №6-59-цс13, вказує, що сам по собі факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Згідно з даними довідки №3 від 14.04.2025 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації місця проживання, відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , таким чином, з огляду на положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», остання зобов`язана нести витрати з оплати наданих житлово-комунальних послуг. Крім того, з наведеної довідки вбачається, що остання є власником квартири, що [PERSON] не заперечується. Доказів звернення до ЛМКП «Львівтеплоенерго» із заявами про невикористання наданих послуг у період її тимчасової відсутності у квартирі, що б звільняло її від обов`язку оплати вартості таких послуг, відповідач не надала. Крім того, [PERSON] не провела своєчасну повірку квартирного лічильника, з 01.09.2024 квартира [ADDRESS] . Хоткевича вважається без обліковою, інформації щодо показників вузла розподільчого обліку не надала. Щодо доводів відзиву про застосування строків позовної давності, представник позивача покликається на положення Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та введення на території України карантину та воєнного стану. Враховуючи викладене, вважає позовні вимоги правомірними та обґрунтованими належним чином, просить такі задовольнити в повному обсязі. Відповідно до автоматизованого протоколу розподілу судової справи між суддями від 25.04.2025 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 29.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 25.11.2025 клопотання відповідача про витребування доказів задоволено, витребувано із архіву Сихівського районного суду м. Львова матеріали цивільної справи №464/1543/23. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~та ч. 1\~ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно частини 2 вказаної статті зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу.\~Зокрема,\~в силу\~таких положень\~підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є: договори\~та інші\~правочини або інші юридичні факти. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається із ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Одночасно за змістом ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надано визначення наступним термінам, котрі, мають значення для вирішення спору. Так, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; кількісним показником комунальних послуг являється кількість одиниць виміру обсягу отриманої споживачем комунальної послуги, визначена відповідно до показань вузла обліку та/або вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання\~ інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та\~ поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води); Відповідно до ст. 9 вищевказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Як випливає із ч. 3 ст. 12 цього ж Закону істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги зокрема є перелік послуг, ціна послуги. У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори\~вважаються укладеними,\~якщо протягом\~30\~днів з\~дня опублікування\~тексту договору\~на офіційному\~веб-сайті\~органу місцевого\~самоврядування та/або\~на веб-сайті\~виконавця послуги\~співвласники багатоквартирного\~будинку не\~прийняли рішення\~про вибір\~моделі договірних\~відносин та\~не уклали\~відповідний договір\~з виконавцем\~комунальної послуги.\~При цьому\~розміщується повідомлення\~про місце\~опублікування тексту\~договору у\~загальнодоступних місцях\~на інформаційних\~стендах та/або\~рахунках на\~оплату послуг. У\~разі укладення\~публічних договорів\~приєднання про\~надання комунальних\~послуг виконавці\~комунальних послуг\~розміщують вимоги\~до якості\~відповідних послуг\~згідно із\~законодавством та\~іншу необхідну\~інформацію для\~кожного багатоквартирного\~будинку окремо\~на офіційному\~веб-сайті\~органу місцевого\~самоврядування та/або\~на власному\~веб-сайті.\~При цьому\~розміщується повідомлення\~про місце\~опублікування таких\~вимог у\~загальнодоступних місцях\~на інформаційних\~стендах та/або\~рахунках на\~оплату послуг.\~Плата виконавцю\~комунальної послуги\~за індивідуальним\~договором про\~надання комунальної\~послуги,\~що є\~публічним договором\~приєднання,\~складається з: плати\~за послугу,\~що розраховується\~виходячи з\~розміру затверджених\~цін/тарифів\~на відповідну\~комунальну послугу\~та обсягу\~спожитих комунальних\~послуг,\~визначеного відповідно\~до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України (ч. 5 ст. 13 Закону). При дослідженні доказів, судом встановлено наступне. ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. З довідки №3 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації від 14.04.2025 вбачається, що у квартирі [ADDRESS] з 15.02.2010 зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з розрахунків, складених ЛМКП «Львівтеплоенерго», у зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] зобов`язання щодо сплати за надані житлово-комунальні послуги утворилась заборгованість у загальному розмірі 16\~282,39 грн., з яких: 10\~818,56 грн. за період з 01.03.2023 до 28.02.2025 за послугу з постачання теплової енергії, 3\~984,90 грн. за послугу з постачання гарячої води, 813,43 грн. пеня, 543,79 грн. інфляційні втрати, 117,71 грн. 3% річних. Індивідуальними договорами про надання ЛМКП «Львівтеплоенерго» послуги з постачання теплової енергії та гарячої води від 01.12.2021 визначено предмет такого договору, облік, порядок надання послуги, оплати послуги, права та обов`язки сторін, відповідальність за порушення умов договору. Листом голови Правління ОСББ «ОРГРЕС» від 11.09.2025 підтверджується факт відсутності у [PERSON] доступу до під`їзду та квартири [ADDRESS] . Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12.07.2023 у справі №464/1543/23, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 16.10.2023 та постановою Верховного Суду від 08.04.2024, позов [PERSON] до [PERSON] , з участю третіх осіб П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Львівського міського нотаріального округу, Публічного акціонерного товариства по пуску, налагодженню, удосконаленню, технології та експлуатації електростанцій і мереж «ЛЬВІВОРГРЕС» ПрАТ «ЛЬВІВОРГРЕС», приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Рудої С.В., Управління державної реєстрації Львівської міської ради, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, визнання недійсності дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно, стягнення моральної шкоди задоволено частково, витребувано у [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] та повернуто її у володіння законній власниці [PERSON] , внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] . З наведеного слідує, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання договірних зобов`язань. Як вбачається з Індивідуального договору по надання послуги з постачання теплової енергії від 01.12.2021, котрий позивач вважає публічним договором приєднання, що укладений між ним та відповідачем, що визнається судом, оскільки це також зазначено у п. п. 1, 2 Договору, предметом такого є надання виконавцем послуг споживачу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, та своєчасна, повна оплата наданої послуги в строки та на умовах визначених договором. При цьому, п. 4 передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплати рахунка за надану послугу, факт отримання послуги. У п. 11 передбачено, що обсягом спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла комерційного обліку або розрахунково відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегону від 22.11.2018 № 315. Згідно п. 30 вбачається, що споживач вносить плату виконавцю однією сумую, що складається із плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830 та Методики розподілу, що розраховується з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання, плати за абонентське обслуговування у розмірі визначеному виконавцем. Згідно з п. п. 32, 33 Договору передбачено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Виконавець формує та надає розрахунок на оплату спожитої послуги на паперовому носії за 10 днів до граничного строку внесення плати. Також як випливає з Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води від 01.12.2021 такий є публічним договором приєднання, що полягає у вчиненні споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплати рахунка за надану послугу, факт отримання послуги (п. 1, 4 Договору). При цьому, як вбачається з п. 5, обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу гарячої води, спожитої у будинку, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Одночасно, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг гарячої води, спожитої в будинку, за показниками вимірювальної техніки вузла комерційного обліку або розрахунково відповідно до методики розподілу. У разі надання послуги, що виробляється за допомогою системи автономного теплопостачання та/або індивідуального теплового пункту, обсяг спожитої у будівлі послуги визначається за показниками вузла обліку питної води, встановленого перед водопідігрівачем внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання в індивідуальному тепловому пункті або автономній теплогенеруючій/когенеруючій установці (п. п. 12,13). Також, як вбачається з п. п. 19, 20, 23 зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла комерційного обліку гарячої води здійснюється виконавцем щомісяця. У разі відсутності інформації про показання вузла комерційного обліку та/або недопущення споживачем виконавця до вузла комерційного обліку для зняття показань для визначення обсягу гарячої води, спожитої в будинку, приймається середньодобове споживання послуги за попередні 12 місяців, а в разі відсутності такої інформації за фактичний час споживання послуги, але не менше 15 діб. Виконавець періодично, не менше одного разу на рік проводить контрольне зняття показань засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку у присутності споживача або його представника. Результати контрольного зняття показань засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку є підставою для здійснення перерозподілу обсягу спожитої послуги та проведення перерахунку із споживачем. Аналізуючи викладене, вбачається, що положення Договору, котрими узгоджено ціну та порядок оплати послуги, є бланкетним. Так як предметом спору є заборгованість за надану послугу, котра складається із обсягу послуги, суд бере до уваги наступне. Згідно Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830 опалюваною площою (об`єм) приміщення є загальна площа (об`єм) приміщення без урахування площі лоджій, балконів, терас. Згідно п. 19 Правил комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. У разі\~недопущення споживачем\~(його\~представником)\~виконавця або\~іншої особи,\~що здійснює\~розподіл обсягів\~послуги,\~до відповідного\~вузла обліку/приладів-розподілювачів\~теплової енергії\~для зняття\~показань або\~в разі\~ненадання у\~визначений договором\~строк споживачем\~виконавцю показань\~відповідного вузла\~обліку/приладів-розподілювачів\~теплової енергії,\~якщо такі\~показання згідно\~із законом\~або договором\~зобов`язаний знімати\~споживач,\~для цілей\~комерційного або\~розподільного обліку\~виконавцем протягом\~трьох місяців\~показання визначаються\~за середнім\~споживанням попереднього\~опалювального періоду,\~а у\~разі відсутності\~такої інформації\~-\~за фактичний\~час споживання\~протягом поточного\~опалювального періоду,\~але не\~менше 30\~днів. У\~разі відсутності\~інформації про\~показання вузлів\~обліку та/або\~недопущення споживачем\~виконавця або\~іншої особи,\~що здійснює\~розподіл обсягів\~послуги,\~до відповідного\~вузла обліку/приладів-розподілювачів\~теплової енергії\~для зняття\~показань після\~закінчення тримісячного\~строку з\~дня недопуску\~виконавець зобов`язаний\~здійснювати розрахунки\~з такими\~споживачами як\~із споживачами,\~приміщення яких\~не оснащені\~вузлами розподільного\~обліку. Факт недопущення споживачем (його представником) виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів послуги, до вузла обліку послуги для зняття показань фіксується шляхом складення акта у довільній формі (п. 30 Правил). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та теплопостачання» вузлом обліку є- комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); обслуговування вузлів обліку - огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку, а за згодою власника (співвласників) будівлі також охорона або страхування вузла обліку Статтею 11 вказаного Закону визначено порядок зняття показань вузлів обліку та приладів - розподілювачів теплової енергії, котрою закріплено аналогічні положення щодо порядку отримання даних виконавцем до місячних обсягів наданої комунальної послуги. Таким чином, беручи до уваги, що позивачем доводиться факт приєднання відповідача до умов договорів, суд зважає на те, що до позовної заяви не долучено жодних доказів, котрі свідчать про вчинення споживачем будь-яких дій з надання виконавцю підписаної заяви-приєднання чи сплати рахунка за надану послугу. Разом з тим, позовні вимоги ґрунтуються на факті надання послуги як підставі приєднання до договору. У зв`язку\~із цим,\~додатково суд\~звертає увагу\~на те,\~що згідно\~п.\~п.\~Правил надання\~послуги з\~постачання теплової\~енергії,\~затверджених постановою\~КМУ від\~21.08.2019\~№830 у разі укладення публічних договорів приєднання детальні вимоги до якості послуги та іншу необхідну інформацію (адреса, опалювана площа (об`єм) будинку, максимальне теплове навантаження будинку, наявність чи відсутність індивідуального теплового пункту, наявність чи відсутність вузла (вузлів) комерційного обліку тощо) для кожного багатоквартирного будинку окремо виконавець розміщує на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Способами, що гарантують доведення інформації до споживача, є оголошення, розміщені на офіційному веб-сайті виконавця (за наявності), у під`їзді, на дошці оголошень (за наявності), повідомлення в електронному кабінеті Єдиної платформи для споживача (за наявності), в електронній системі обліку розрахунків споживача (за наявності), або повідомлення споживачу за допомогою засобів зв`язку, електрозв`язку (у тому числі електронною поштою), номер/адресу яких зазначено споживачем у заяві-приєднанні до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії або у розділі «Реквізити і підписи сторін» в усіх інших договорах (п.п. 5, 10). При цьому, в індивідуальних договорах про надання послуги з постачання теплової енергії не вказана інформація про адрес, опалювану площу (об`єм) що перебуває у власності відповідача, наявність чи відсутність вузла (вузлів) обліку теплової енергії. Крім того, жодних доказів про розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті, розміщення повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг не надано, так як і не доведено, про усі умови надання послуги повідомлено відповідача за допомогою засобів зв`язку, електрозв`язку (у тому числі електронною поштою). Як зазначалося вище, предметом спору є заборгованість із плати за надану позивачем послугу, яка випливає із відкриття відповідачу особового рахунку та щомісячного направлення квитанцій про нарахування вартості послуг з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води. При цьому, умовою стягнення плати за надану послугу є обсяг її спожиття. Як вбачається із наданих позивачем доказів, останнім проведено розрахунок заборгованості за період часу з березня 2023 року по лютий 2025 року. Будь-яких доказів про обсяг наданої послуги для квартири [ADDRESS] , за кожен спірний розрахунковий період, опалювану площу (об`єм), суду не надано, так само як не надано доказів про наявність в квартирі вузлів обліку, призначених для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), порядок щомісячного отримання показників спожитої послуги. Одночасно, суд звертає увагу на те, що у додаткових поясненнях позивач вказав на те, що відповідач своєчасно не провела повірку квартирного лічильника, у зв`язку із чим з 01.09.2024 кватира вважається без обліковою, хоча жодних доказів про періодичне, зокрема не менше одного разу на рік, проведення виконавцем контрольного зняття показань засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку у присутності споживача не надано, та само як не підтверджено факт недопущення споживачем до відповідного вузла обліку. При цьому, суд зважає на доводи відповідача, що підтверджені матеріалами справи (зокрема рішеннями судів, листом керівника ОСББ), про те, що з лютого 2023 року та до моменту розгляду справи [PERSON] не має доступу до квартири в силу обставин протиправного втручання у її право власності. За таких обставин, так як індивідуальними договорами про надання послуги з постачання теплової енергії, гарячої води не передбачені умови нарахування плати за надані послуги, доказів про обсяг послуг (облікованих, та з 01.09.2024 необлікованих) наданих за кожен спірний період, не надано, суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість нарахування вартості за спожиту теплову енергію та гарячу воду, тобто пред`явленої ціни позову. Крім того, не доведено, що відповідач, у спосіб передбачений договором та нормативно-правовими актами, що регулюють спірні відносини, був повідомлений про приєднання до індивідуальних договорів (оскільки даних про виконання їхніх умов у період часу з 01.12.2021 по 01.03.2023 суду не повідомлено), про обсяг наданої послуги для споживача, у зв`язку із чим позовні вимоги суд вважає необґрунтованими та такими, що до задоволення не підлягають. Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч. 2 ст. 258 ЦК України). Відповідно до п. 12 Перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» від 11.03.2020 № 211в Україні встановлено карантин з 12 березня 2020 року. В подальшому строк дії карантину в Україні неодноразово продовжено, востаннє на строк до 30 червня 2023 року. Крім того, Законом України від 15.03.2022 №2120 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася та триває на час розгляду справи. За наведених обставин, позовну давність, з урахуванням дії карантину та воєнного стану, позивачем не пропущено. Беручи до уваги те, що суд прийшов до переконання про відмову у позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, слід покласти на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed