Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

30 липня 2025 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. Спільне життя відповідачем припинено з 22.06.2025 року, причиною цього стало непорозуміння, психологічне виснаження. Поживати разом вони спільно не можуть, спроби зберегти шлюбу були, однак ніякого результату вони не дали. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя не можливе у зв`язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. 31.07.2025 року винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху, позивачці надано п`ятиденний строк з дня отримання узвали для усунення недоліків. 08.08.2025 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. 29.10.2025 року винесено ухвали про зупинення провадження у справі, сторонам надано строк на примирення 1 місяць. 09.12.2025 року винесено ухвали про поновлення провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, проти позовних вимог заперечив в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Перевіривши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.03.2023 року Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 03.03.2023 року серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Із позову, поданого на адресу суду встановлено, що спільне життя позивачки та відповідача не склалось, через різні погляди на життя, подружні відносини фактично перестали існувати, спільне господарство сторони не ведуть, шлюб існує формально та суперечить їх інтересам. Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зміст наведених норм матеріального права та враховуючи зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що відносини, які склалися між подружжям, вказують на те, що їх подальше спільне проживання є неможливим, а тому надання строку на примирення суд вважає недоцільним. Позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи відсутність заяви позивачки, її прізвище слід залишити без змін. Враховуючи відсутність заяви позивачки судові витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved