Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Короткий виклад позиції позивача та відповідача. ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.03.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1739590 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 6700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % на день. ТОВ «Лінеура Україна», свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] . Відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 08.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс»» укладено договір факторингу № 1-08022022, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до додатку 1 (реєстру боржників) до договору факторингу № 1-08022022 від 08.02.2022, заборгованість відповідачки за кредитним договором № 1739590 складає: 21906,00 грн. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість відповідачки за договором № 1739590 від 29.03.2021 становить - 21906,00 грн, із якої: заборгованість за сумою кредиту - 6700,00 грн; заборгованість по відсотках - 15206,00 грн. Вказана сума заборгованості за кредитним договором залишається несплаченою відповідачкою, а тому позивач змушений звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів і просить суд стягнути з відповідачки на його користь утворену суму заборгованості, а також судові витрати у справі, що складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Відповідачка відзиву на позовну заяву не подавала. у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Правом на подання відзиву не скористалася. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. 06.11.2025 позивач ТОВ Свеа Фінанс» через систему «Електронний Суд» скерував до Чорнобаївського районного суду Черкаської області в електронній формі позовну заяву до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10.11.2025 позовна заява прийнята суддею до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначений розгляд справи. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві та у поданому клопотанні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутності, у випадку неявки відповідачки у судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечувала. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Пояснення сторін.\~ Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що кредитні кошти отримувала, однак вчасно їх не повернула. Застосовані норми права. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно д ост. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Фінансовими вважаються такі послуги - надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно зі ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. За змістом ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Сторонами у договорі факторингу є факторі клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до п .1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ст. 1056-1 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Верховний суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено, що між сторонами виник спір у сфері споживчого кредитування. 29.03.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою укладений договір № 1739590 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 7-11). Договір укладений та підписаний сторонами в електронній формі. Відповідачка підписала договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1.2. договору товариство зобов`язалося надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту- 6700,00 грн. Згідно з п. 1.3. договору строк кредиту - 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. Відповідно до п. 1.4.1. договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п. 4.1 договору. Згідно з п. 2.1., 2.2. договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами платіжної картки [NUMBER] . Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору. Пунктом 3.1. договору визначено, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Відповідно до п. 5.1. договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів. У випадку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом за ініціативою клієнта, повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, що нараховуються за період пролонгації, здійснюється не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту, що вказано в додатковому договорі та відображається клієнту в особистому кабінеті (крім випадку, зазначеному в п. 5.1.1 договору). У випадку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом в порядку автопролонгації, повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, що нараховуються за період автопролонгації, здійснюється не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту та відображається клієнту в особистому кабінеті (крім випадку визначеного в пп. 5.1.1 договору). Судом встановлено, що відповідачка до укладення кредитного договору, 29.03.2021 підписала паспорт споживчого кредиту, в якому їй була надана інформація щодо умов кредитування (а. с. 13-14). 26.04.2021 ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачка уклали додатковий договір до договору № 1739590 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого сторони продовжили строк користування кредитом на 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 27.05.2021 (а.с. 15). 27.05.2021 ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачка уклали додатковий договір до договору № 1739590 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого сторони продовжили строк користування кредитом на 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 27.06.2021 (а.с. 18). Відповідачка до укладення додаткових договорів до кредитного договору № 1739590, 26.04.2021 та 27.05.2021 підписала паспорти споживчого кредиту, в яких їй була надана інформація щодо умов кредитування (а.с. 16-17, 19-20). Договір № 1739590 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.03.2021 укладений відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», затверджених наказом директора № 07-ОД від 19.02.2020 (а.с. 22-27). Матеріали справи не містять та відповідачкою не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності цього договору, він недійсним не визнаний. У матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення відповідачки було обмеженим і не відповідало її внутрішній волі. У договорі викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить його підписання ними. Факт виконання ТОВ «Лінеура Україна» своїх зобов`язань за договором № 1739590 від 29.03.2021 та перерахування відповідачці 29.03.2021 грошових коштів в розмірі 6700,00 грн, підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» від 04.03.204 № 21720-0403 (а.с. 32). Отже, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання відповідачкою кредитних коштів у сумі 6700,00 грн. Натомість, матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачкою умов договору № 1739590 від 29.03.2021. 08.02.2022 між ТОВ «Лінеура\~Україна»та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині - ТОВ «Свеа Фінанс»), укладено договір факторингу № 1-08022022, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура\~Україна»передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги від ТОВ «Лінеура\~Україна»за кредитними договорами та сплачує ТОВ «Лінеура\~Україна»за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором (а.с. 33-34). Відповідно до додатку 1 (реєстру боржників) до договору факторингу № 1-08022022 від 08.02.2022, заборгованість відповідачки за кредитним договором № 1739590\~від 29.03.2021складає 21906,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 6700,00 грн; заборгованість по відсотках - 15206,00 грн (а.с. 36-37, 38); Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1739590\~від 29.03.2021станом на 08.02.2022 борг відповідачки становить 21906,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 6700,00 грн; заборгованість по відсотках - 15206,00 грн (а.с. 28-31). У матеріалах справи відсутні докази того, що умови договору факторингу від 08.02.2022 № 1-08022022, його форма, порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства. Суд вважає, що позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідачки за договором № 1739590 від 29.03.2021. Повноваження ТОВ «Свеа Фінанс» підтверджуються: рішенням Свеа Економі Кіпр Лімітед від 25.03.2024 № 1 (а.с. 40), статутом (а.с. 41-48), наказом від 14.07.2011 (а.с. 51), та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за якою ЄДРПОУ 37616221 та основний вид діяльності 64.99 надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), 64.19 Інші види грошового посередництва, 64.92 Інші види кредитування (а.с. 49). Повноваження представника ТОВ «Свеа Фінанс» Паладич А.О. підтверджуються довіреністю дійсною до 26.03.2026 (а.с. 52). За вказаних обставин суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 1739590 від 29.03.2021 у розмірі 21906,00 грн. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Отже, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. Ураховуючи, що до початку розгляду справи по суті відповідачка визнала позов, при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн (платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 1169 від 28.10.2025), суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, то позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову в розмірі 1\~211,20грн. та стягнути з відповідачки на користь позивача інші 50 відсотків судового збору в розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved