Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», Поляков О.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №268247937 від 09 березня 2023 року, яка становить 66555,06 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 14300,00 грн, заборгованості за відсотками в сумі 52255,06 грн, посилаючись на те, що у добровільному порядку погасити борг відповідач відмовляється, чим порушує майнові права позивача. Крім того, просить стягнути з позивача судові витрати, які складають із судового збору у сумі 2422,40 грн, та витрат на правничу допомогу у сумі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.03.2023 ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали Кредитний договір №268247937 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01 за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги, в тому числі, до [PERSON] 10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №10/1024-01 про передачу прав вимоги, включно і до відповідача. Крім того, 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ « ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до умов якого відступлено право грошової вимоги до відповідача. На підставі викладеного ТОВ «ФК «ЕЙС» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №268247937 від 09.03.2023 в сумі 66555,06 грн та понесені судові витрати (судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн). Ухвалою суду від 05 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача адвокат Стецюк Ю.О. подав відзив, в якому зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази щодо укладення кредитного договору з використанням власних персональних даних [PERSON] на отримання кредитних коштів. Також відсутні докази на підтвердження оплати за договорами факторингу. Представник позивача О. Поляков в судове засідання не з`явився, подав відповідь на відзив в якому зазначив, що на підтвердження укладання кредитного договору №268247937 від 09.03.2023 р між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» було надано суду електронний доказ в паперовій формі, підписаний одноразовим ідентифікатором MNV625NN і засвідчений позивачем кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу. Також зазначив, що право вимоги за договорами факторингу перейшло з моменту підписання Реєстру права вимог та Акта прийому-передачі Реєстру боржників, що зазначено в договорах факторингу. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. 09.03.2023 року ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії №268247937 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі. Кредитний Договір підписано [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV625NN, час - 09.03.2023 о 7:42:36 год. Договором передбачено, що сума кредиту становить 14300,00 грн (п.2.1 договору). Пунктом 8.3.1 договору передбачено, що за період від дати видачі кредиту до 08.04.2023 року проценти нараховуються за процентною ставкою 131,40% річних, що на день укладення Договору становить 0,36% від суми кредиту за кожний день користування ним. Після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70% річних, що на день укладення договору становить 2,98% в день від суми залишку кредиту. Пунктом 7.1 договору передбачено, що сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту є датою закінчення Дисконтного періоду кредитування - 08.04.2023 р. Відповідно до п. 11.1 договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом 5 років, а в частині розрахунків до повного і належного їх виконання. Відповідальність сторін за порушення умов договору передбачена у ст. 12 договору. Із платіжного доручення №3de99е6-406b-4a1a-87f4-3030c0eab388 вбачається, що на картковий рахунок клієнта із номером картки [NUMBER] , де отримувачем є [PERSON] , 09.03.2023 року зараховано 14300,00 грн, призначення платежу: переказ коштів згідно договору №268247937 від 09.03.2023, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer/ Відповідно до наданої АТ «Кредобанк» виписки за карткою № [NUMBER] , яка емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), 09.03.2023 року зараховано переказ CASH2CARD MONEYVEOC2C на рахунок клієнта в сумі 14300 грн. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги, в тому числі, до [PERSON] , що підтверджуєься реєстром права вимоги №228 від 09.05.2023. Згідно з п. 4.1 цього договору право вимоги до Фактора переходить в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог. 10.10.2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №10/1024-01, відповідно до п. 4.1 якого право вимоги до Фактора переходить з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог. Реєстр права вимоги №2 від 10.10.2024 містить інформацію про перехід права вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до [PERSON] . Крім того, позивачем надано копії платіжної інструкції №7524 від 16.10.204 про оплату за відступлення права вимоги Згідно Реєстру прав вимоги №2 від 10.10.2024. 08.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» був укладений договір факторингу №08/07/25-Е, за умовами якого ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №268247937 від 09.03.2023, що також підтверджується реєстром боржників, актом прийому-передачі Реєстру боржників від 08.07.2025 р та платіжними інструкціями №№297, 316, 319 від 17.07.25, 12.08.25, 13.08.25 відповідно (п.1.2 договору, 1.5). Згідно із випискою з особового рахунку за Кредитним договором №268247937 від 09.03.2023, яка надана позивачем, заборгованість відповідача станом на 31.07.2025 становить 66555,06 грн і складається із заборгованості за сумою кредиту - 14300,00 грн, заборгованості за відсотками в сумі 52255,06 грн. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною 2статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Зі змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18. Суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості за Кредитним договором №268247937 від 09.03.2023 не погашена та становить 66555,06 грн. Окрім цього, у позовній заяві представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача в користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 гривень. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~15\~ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст.\~141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно з ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~із розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів.\~Такі докази\~подаються до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі або\~протягом п`яти\~днів після\~ухвалення рішення\~суду за\~умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, представником позивача, адвокатом Поляковим О.В. долучено договір про надання правничої допомоги №09/04/25-01 від 09 липня 2025 року, Додаткову Угоду до вказаного Договору, Акт прийому-передачі наданих послуг від 09 липня 2025 року. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 гривень, а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved