Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 1437368 від 24.02.2021. В обґрунтування поданого позову представник позивача вказує, що 24.02.2021 [PERSON] уклав із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики № 1437368, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 грн., строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Того ж дня, Позикодавець на виконання п.1 Договору позики № 1437368 від 24.02.2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , так як перерахунок коштів з банківського рахунку Позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Враховуючи умови Договору та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають 1219,50 грн., заборгованість останнього за договором позики складає 15720,50 грн., зокрема: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10720,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Отже, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед Позикодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором позики №1437368 на підставі договору факторингу. В подальшому, Позикодавцем/Первісним кредитором відступлено право вимоги за вказаним вище Договором позики, зокрема: 26.10.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 1437368 від 24.02.2021. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023, за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 1437368 від 24.02.2021. Таким чином, оскільки на даний час відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому представник ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся із позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості за Договором позики № 1437368 в розмірі 15720,50 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10720,50 грн. сума заборгованості за відсотками, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн. та витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 3500,00 грн. Ухвалою від 11.11.2025 у даній справі скасовано заочне рішення Славутського міськрайонного суду від 15.09.2025 про задоволення позову ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. 12.11.2025 за результатами автоматизованого розподілу справ після скасування заочного рішення у справі № 682/1431/25 вказану справу передано для розгляду на загальних підставах судді Славутського міськрайонного суду Мотонок Т.Я. Ухвалою суду від 12.11.2025 дану справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 09.12.2025. 26.11.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача [PERSON] , адвоката Огойко А.А. Так, згідно відзиву, відповідач визнає обставини щодо укладення 24.02.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ним договору позики № 1437368, отримання кредиту у розмірі 5000 грн. та процентів за користування кредитними коштами, нарахованих в межах строку кредитування, який становить 30 днів, тобто за період з 24.02.2021 по 26.03.2021 включно. Разом з тим, відповідач категорично не погоджується з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами після визначеного договором строку кредитування, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження продовження строку користування позикою. Із змісту Договору вбачається, що строк позики складає 30 днів. Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за договором, у тому числі за процентами, нарахованими понад 30 днів. Посилання Позивача на те, що умови продовження строку нарахування процентів за користування позикою передбачено Правилами надання грошових коштів у позику не заслуговують на увагу, так як вказані Правила не підписані Позичальником і матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів Відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи договір позики 24.02.2021. Таким чином, за відсутності доказів про конкретно запропоновані Позичальнику правила надання грошових коштів у позику, відсутність у договорі домовленості сторін про пролонгацію Договору, надані Позивачем Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з Відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У зв`язку із цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини 1 статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. На день закінчення строку кредитування (26.03.2021) розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами становив 7985 грн (5000,00+2985,00). 29.03.2021 і 21.04.2021 Відповідач сплатив ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» кошти у сумі 1219 грн. 50 коп. За таких обставин представник відповідача просив суд: позов ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] задовольнити частково та стягнути із останнього на користь Товариства заборгованість за договором позики № 1437368 від 24.02.2021 в сумі 6765 грн 50 коп., з яких: 5000 грн сума заборгованості за основною позикою (тіло кредиту); 1765,50 грн сума заборгованості за процентами. 04.12.2025 від представник ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» надійшла відповідь на відзив, з якої слідує, що доводи представника Відповідача щодо безпідставного нарахування заборгованості за процентами є передчасними, оскільки таке нарахування здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до них/правил, й саме через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Більш того, позивач просить стягнути суму заборгованості за договорами позики лише до моменту відступлення права вимоги первісними кредиторами, інших нарахувань позивачем не заявлялось, зокрема процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2.7 % за кожен день, яка передбачена договором позики, погодженими Відповідачем та регламентована правилами надання грошових коштів у позику не нараховано, оскільки зазначена процента ставка значно фінансово навантажить Відповідача. Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу представник відповідача зазначає, що витрати аідповідача на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. перевищуються суму отриманого Відповідачем кредиту, а тому є завищеними та неспіввісними до предмету позову. Також витрати відповідача на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. перевищують витрати позивача, хоча, на думку позивача, складання відзиву на позовну заяву та усна консультація Відповідача займає значно менше часу чим аналіз документів та складання позовної заяви представником Позивача. Також, представником відповідача не надано жодної платіжної інструкції про сплату гонорару від Відповідача на користь представника Відповідача, а тому дана сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню. 09.12.2025 до суду подано заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача, згідно із якими, У матеріалах справи немає жодного доказу, що саме ці Правила, на які посилається Позивач, були вчасно запропоновані Відповідачу для ознайомлення, були йому доступні або погоджені ним індивідуально. Кредитний договір не містить прямих умов пролонгації. Як зазначено у відзиві, умови пролонгації або автоматичної пролонгації прямо не передбачені письмово в договорі та не погоджувалися обома сторонами. Правила не є типовим договором приєднання. Відсутність підпису Відповідача на них виключає можливість застосування ст. 634 ЦК України щодо приєднання. Строк позики становив 30 днів і Відповідач визнає заборгованість за процентами лише в межах цього строку. Допустимий період нарахування лише до 26.03.2021. На момент закінчення строку зобов`язання становили 7985 грн. (тіло + проценти), з цієї суми відповідач вже погасив 1219,50 грн., отже, залишок боргу 6765,50 грн. Наданий Позивачем розрахунок, що суперечать викладеному, не є належним доказом, оскільки не підтверджує правомірного продовження договору та нарахування понадстрокових процентів. В судове засідання 09.12.2025 представник ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не з`явився. Згідно поданих до суду заяву, розгляд справи просили проводити за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, судове засідання не з`явився. Представник відповідача, адвокат Огойко А.А., який під час судового засідання повністю підтримав доводи, викладені у відзиві на позов та запереченні. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до уваги думку сторін по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Положеннями ст. 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, серед яких передбачено передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та визначається сторонами, що 24.02.2024 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 1437368. Згідно п. 1 Договору, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, а погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю проценти від суми позики. Сума позики 5000 грн., строк позики 30 днів, дата повернення позики 26.03.2021. Денна процентна ставка 1,99 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70 %. Згідно п. 4 Договору, підписанням договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті http://mycredit.ua/uа/documentts-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, а також погодився, що до моменту підписання договору він ознайомився із Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, розміщеному на сайті http://mycredit.ua/ru/documentts-license/, їх суть, зміст, об`єм, зобов`язання сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Згідно п.п. 5, 6 Договору, цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Договір укладений в результаті зваженого рішення Сторін, на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України, згідно яких Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог розумності та справедливості. Договір діє з моменту перерахування суми Позики протягом Строку Позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим Договором (а.с. 16). Згідно довідки про ідентифікацію, 24.05.2021 о 08:04:47 [PERSON] акцептовано умови договору шляхом підпису одноразовим ідентифікатором 6Y0Qsj5Ji2 (а.с. 29). За даними довідок ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» від 30.04.2025 № КД-000024428/ТНПП, 24.02.2021 на платіжну карту [PERSON] 24.02.2021 було зараховано 5000 грн. (а.с. 29, 30, 31, 8). 26.10.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2610, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1437368 від 24.02.2021 (а.с. 33-43, 44-45). 03.04.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 1437368 від 24.02.2021 (а.с. 50-54, 62-63). Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] перед кредитором становить 15720,50 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10720,50 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 6-8). Разом із тим, як справедливо зазначає представник відповідача, що за умовами Кредитного договору не передбачено пролонгації договору. Так, із змісту договору позики № 1437368 від 24.02.2024 вбачається, що строк позики складає 30 днів, в той час як позивачем пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за договором, у тому числі за процентами, нарахованими понад 30 днів. Обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, крім самого розрахунку заборгованості за договором, посилався на Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як невід`ємну частину укладеного договору. Проте матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці правила розумів позичальник та ознайомився і погодися з ними при підписанні договору, оскільки вони не підписані відповідачем [PERSON] . Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу правила надання грошових коштів у позику, відсутність у договорі домовленості сторін про автопролонгацію договору, надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем договору. Отже, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.1048 ЦК України, вимоги про виплату процентів можуть бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку надання позики (30 днів). На день закінчення строку кредитування (26.03.2021) розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами становив 7985 грн (5000 грн. +2985 грн.). 29.03.2021 і 21.04.2021 Відповідач сплатив ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» кошти у сумі 1219 грн 50 коп. (688,50 грн. +531 грн.), які відображені у розрахунку заборгованості. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача за договором позики становить 6765,50 грн., з яких: 5000 грн. сума заборгованості за основною позикою (тіло кредиту); 1765,50 грн. сума заборгованості за процентами. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за кредитними договорами в сумі 6765,50 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом враховується наступне. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19), витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи слідує, що позивачу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» надавала правничу допомогу адвокат Ткаченко Ю.О., що підтверджується: Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, укладеним між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (а.с. 64-68), витягом із Акту № 12-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 (а.с. 69), акт приймання-передачі справ надання правничої допомоги (а.с. 70-71), згідно із якими сума витрат на правову допомогу, понесена позивачем, становить 3500 грн. Відповідачу [PERSON] правову допомогу надавав адвокат Огойко А.А. на підставі договору про надання правничої допомогу № 1/09-17/2025 від 17.09.2025, за умовами якого витрати відповідача на правничу допомогу складають 7000 грн. Так, відповідно до ч. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов заявлено на суму 15720,50 грн., позов задоволено на суму 6765,50 грн., тобто 42,94 %, таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1502,9 грн. Відповідно, судовий збір, згідно ст. 141 ЦПК України, також підлягає стягненню із відповідача на користь позивача пропорційно: 1040,17 грн. В свою чергу представник відповідача заявив, що відповідні докази будуть подані до суду у відповідності до вимог ЦПК України протягом 5 днів після винесення рішення судом.

Outcome: partial