Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , посилаючись на те, що на момент оформлення спадщини були відсутні правовстановлюючі документи на зазначений будинок. Ухвалою судді Романівського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 08 жовтня 2025 року. Ухвалою суду від 08 жовтня 2025 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 22 жовтня 2025 року. Також ухвалою суду від 08 жовтня 2025 року витребувано від приватного нотаріуса Прогонного Є.М. спадкову справу [PERSON] . У зв`язку з неявкою відповідачів судове засідання у справі, призначене на 22 жовтня 2025 року, відкладено на 02 грудня 2025 року. У судове засідання 02 грудня 2025 року сторони не прибули. Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи неодноразово повідомлялися належним чином, відзив на позов не подали, у зв`язку з чим суд вважає можливим вирішити спір за їх відсутності на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши докази в їх сукупності та оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до відомостей зі спадкової справи № 5/2023 після смерті [INFO] [PERSON] позивачка та відповідачі 21 січня 2023 року звернулися до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу із заявами про прийняття спадщини після смерті їх матері [PERSON] . Приватним нотаріусом Прогонним Є.М. видані свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] по 1/4 ідеальній частці кожному, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Спадщина складається із земельної ділянки площею 1,1567 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1821482700:05:000:0102, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Чуднівська територіальна громада (до об`єднання громад територія Карвинівської сільської ради). Водночас відповідно до довідки Карвинівського старостинського округу № 10 від 27 січня 2023 року № 64, згідно з погосподарською книгою № 4 за 20162023 роки житловий будинок 1967 року побудови, номер об`єкта за господарським обліком 04-0063, що знаходиться в [ADDRESS] , належав померлій [PERSON] . Згідно з технічним паспортом на житловий будинок садибного типу з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , виготовленим на замовлення [PERSON] 01 лютого 2023 року, житловий будинок має загальну площу 69,9 кв. м, житлову площу 34,6 кв. м. Листом приватного нотаріуса Романівського районного нотаріального округу Прогонного Є.М. від 07 вересня 2023 року № 93/02-14 на звернення [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право власності на зазначений будинок повідомлено, що у зв`язку з відсутністю у спадкоємців правовстановлюючих документів на будинок видати свідоцтво про право власності на нього неможливо. Рекомендовано звернутися до суду. Досліджені у судовому засіданні докази свідчать, що житловий будинок 1967 року побудови, номер об`єкта за господарським обліком 04-0063, що знаходиться в [ADDRESS] , належав померлій [PERSON] , однак належним чином зареєстрований не був. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом у погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, і його право має бути визнано в судовому порядку. Таким чином, спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя не оформила своє право власності на будинок, яке набула відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність». Після її смерті спадщину у встановленому законом порядку прийняли її діти, проте через відсутність правовстановлюючих документів свідоцтво про право власності було отримано лише на земельну ділянку. З огляду на викладене у позивачки, яка прийняла спадщину за законом у встановленому законом порядку після смерті матері, відсутня можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку на нерухоме майно, яке належало спадкодавцю на праві власності та не було оформлене за її життя. Враховуючи наведене, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved