Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Представник позивача Кумечко М.С. , звернулася до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить: поновити [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , батьківські права відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ., РНОКПП [NUMBER] . В обґрунтування позову зазначила, що 03 червня 2011р. відділом ДРАЦС Гребінківського РУЮ Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . [INFO] у пари народився син - [PERSON] . Вказує, що за час перебування у шлюбі подружжя проживало з матір`ю чоловіка [PERSON] . За час їх спільного проживання взаємовідносини погіршилися, у чоловіка з`явилася інша жінка, з якою він в подальшому одружився. Крім того, почалися часті сварки із свекрухою. На фоні відсутності емоційної-рівноваги, підтримки чоловіка, взаєморозуміння та допомоги було спільно прийнято рішення про розірвання шлюбу. Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 29.04.2015р. по справі 528/69/15-ц шлюб було розірвано. Зазначає, що після розлучення позивач ще певний час проживала у будинку чоловіка, так як не мала власного житла. Але потім чоловік її вигнав. Позивачу не було де жити, тому син [PERSON] залишився проживати разом з відповідачем. Перші три місяці вона спілкувалася з дитиною, надалі відповідач заборонив їй відвідувати та бачити сина, переховував його. 23 грудня 2025 року [PERSON] отримала заочне рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.07.2016 року по справі № 528/442/16-ц, яким її позбавлено батьківських прав відносно її сина [PERSON] . Пояснює, що про існування рішення позивач дізналася після того, як у грудні 2024 року [PERSON] був госпіталізований для лікування у НДСЛ «Охматдит». У зв`язку з тим, що позивач позбавлена батьківських прав, вона не має змоги відвідати свого хворого сина в лікарні, дізнатися про точний діагноз захворювання про те, що потрібно для його одужання. Вказує, що станом на 2025 рік [PERSON] радикально змінила умови свого життя. Вона має постійне місце проживання, фінансово забезпечена, займається волонтерством, працює у клінінговій компанії, веде добропорядний спосіб життя. Проживає зі своїм другим сином [PERSON] , [INFO] , в м. Ірпінь. Має можливість і бажання виконувати всі батьківські обов`язки. Спиртні напої і наркотики не вживає, позитивно характеризується за місцем проживання і на роботі, має хороші відносини з сусідами за місцем проживання та колегами по роботі. Пояснює, що позивач незважаючи на всі життєві труднощі періоду 2015-2022 років змогла виправитися, змінити свій спосіб життя, пройшла лікування, реабілітацію, тривалу роботу з психологом, переоцінила цінності життя, перебуваючи в окупації в м. Херсон. Бажає приймати участь в житті старшого сина, піклуватися про його фізичний та духовний розвиток, утримувати його матеріально, сприяти його розвитку та гарному вихованню, підтримувати його у складний період життя - перебування на лікуванні, прагне бути разом з ним за будь-яких обставин. З огляду на те, що позивач кардинально змінила свою поведінку, яка була причиною позбавлення її батьківських прав, переоцінила та зробила правильні висновки, вважає, що існують всі підстави для поновлення її батьківських прав, що відповідатиме інтересам дитини. 11 лютого 2025 року до суду надійшла відповідь Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.54, Т. 1) Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 13.02.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі і призначено підготовче засідання на 11.03.2025 року об 11 год 00 хв. Позовну заяву з додатками направлено учасникам процесу, встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.55-57). 03.03.2025 року представник відповідача адвокат Рябека Р.М. через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву. Вказав, що відповідач не визнає позов. Вважає, що позивачем не надано жодного належного доказу для підтвердження або спростування усунення умов і обставин, що засвідчують виправлення поведінки позивача, за якими її було позбавлено батьківських прав. Крім того, у неї наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина в сукупному розмірі 101 274 грн 66 коп. Вона двічі притягувалася до кримінальної відповідальності (у 2019 та 2021 році). Вказує, що поновлення батьківських прав суперечитиме інтересам дитини. Аргументи позивача стосуються її намірів на майбутнє, але доказів зміни поведінки станом на теперішній час не надано (а.с. 71-98, Т.1). 11.03.2025 року від представника позивача адвоката Кумечко М.С. через систему «Електронний суд» надійшли клопотання про долучення доказів та виклик свідків (а.с. 100-109, 110-114, Т. 1). 11.03.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача - Кумечко М.С. надійшли клопотання про надання доручення Службі у справах дітей Ірпінської міської ради в межах встановлених законом прав та повноважень надати до Гребінківського районного суду Полтавської області Акт обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та клопотання про зобов`язання Служби у справах дітей Гребінківської міської ради надати до суду висновок розв`язання спору у даній справі щодо поновлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] (а.с. 115-128, Т. 1). Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 11.03.2025 року клопотання представника позивача - Кумечко М.С про витребування доказів задоволено. Зобов`язано службу у справах дітей Ірпінської міської ради (адреса 08205 Київська область, м. Ірпінь вул. Авіаконтсруктора Антонова, буд. 4а, тел. [NUMBER], електронна пошта [INFO]) в межах встановлених законом прав та повноважень надати до Гребінківського районного суду Полтавської області Акт обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 143-145, Т. 1). 27.03.2025 року через систему «Електронний суд» від Служби у справах дітей Ірпінської міської ради надійшов Акт обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 153-155, 169-171, Т. 1). 30.04.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача - Кумечко М.С. надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копії психологічного висновку психолога (а.с. 172-178, Т. 1). 30.04.2025 року розгляд справи відкладено на 15.05.2025 року, у зв`язку з клопотанням представника позивача адвоката Кумечко М.С. (а.с. 179-181, Т. 1). 15.05.2025 року від Служби у справах дітей Гребінківської міської ради Полтавської області надійшов висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності поновлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , акт обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання батька (а.с.187-193, Т. 1). Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 15.05.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті на 10.06.2025 об 11-00 год. (а.с.199-200, Т. 1). 10.06.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача - Кумечко М.С. надійшли заперечення та міркування (позиція) сторони позивача щодо Висновку органу опіки та піклування, де вказано, що сторона позивача вважає висновок упередженим, жоден член комісії не підійшов до розгляду зі сторони інтересів дитини. Висновок органу опіки та піклування є передчасним, одностороннім, зробленим без врахування дійсних обставин, та таким, що розглядався комісією не в напрямку питання поновлення материнських прав, а в напрямку їх позбавлення. Окрім того, заперечення батька щодо поновлення материнських прав [PERSON] направлені не на захист прав сина, його інтересів, а пов`язані з небажанням виконання військового обов`язку, проходженням військової служби оскільки він, як батько-одинак має право на відстрочку від призову на військову службу (а.с. 204-222, Т. 1). 10.06.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача - Кумечко М.С. надійшло клопотання про долучення доказів щодо відсутності непогашеної чи незнятої судимості [PERSON] (а.с. 227-232, Т. 1). 21.07.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача - Кумечко М.С. надійшло клопотання про заслуховування думки дитини. Просить з`ясувати ставлення, думку та бажання дитини [PERSON] , [INFO] , щодо відновлення спілкування з матір`ю [PERSON] , [INFO] та поновлення її батьківських/материнських прав, через досвідчених психологів Центру медикопсихологічної, соціально-реабілітаційної допомоги НДСЛ «ОХМАТДИТ», яку викласти, оформити відповідним висновком психолога (а.с. 235-249, Т. 1). 14.08.2025 року розгляд справи відкладено на 16.09.2025 року, у зв`язку з клопотанням представника позивача адвоката Кумечко М.С. (а.с. 10-12, Т. 2). 30.10.2025 року розгляд справи відкладено на 25.11.2025 року, у зв`язку з клопотанням представника відповідача адвоката Рябеки Р.М. (а.с. 40, Т. 2). 25.11.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Кумечко М.С. надійшла заява про стягнення понесених судових витрат та письмовий виступ у судових дебатах (а.с. 46-99, Т. 2). У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила поновити їй батьківські права відносно її дитини [PERSON] . Вказала, що вона усвідомлює, які жахливі помилки вчинила у минулому. Пояснила, що вона пройшла тривале лікування, працює з психологами, на сьогодні повністю змінила своє життя. Чотири роки веде абсолютно здоровий спосіб життя. Зазначила, що вона усвідомлює, що дитина її не знає, але вона дуже хоче це змінити. Пояснила, що з позовом звернулася до суду через обґрунтовані побоювання, що чоловік перешкоджатиме їй у спілкуванні з сином, не дозволятиме налагодити стосунки. Тому вона намагається поновити батьківські права, щоб мати можливість приходити до сина. У судовому засіданні представник позивача адвокат Кумечко М.С. позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Надала пояснення аналогічні викладеним у позові та письмовому виступі у судових дебатах. Вказала, що Служба у справах дітей Гребінківської міської ради надає висновок до матеріалів судової справи, без ознайомлення з обставинами, через які відбулося позбавлення батьківських прав, що прямо суперечить усім положенням і інструкціям, адже, Служба мала встановити чи зникли підстави через які матір було позбавлено батьківських прав, а в даному випадку у Служби у справах дітей Гребінківської міської ради відсутні матеріали позбавлення батьківських прав, а сама справа до постійного строку зберігання, навіть не передана до архіву Лубенської РВА. Вважає, що на момент позбавлення батьківських прав позивача підстав для цього не було, оскільки саме відповідач перешкоджав спілкуванню матері з дитиною. Вважає, що на сьогодні очевидна спроможність, бажання матері відновити батьківські права, налагодити відносини і зв`язок із сином. Висновком психолога, з яким понад рік позивач працює з метою самовдосконалення, прийняття вірних рішень у вихованні меншого сина [PERSON] та відновлення спілкування із сином [PERSON] , встановлено, що [PERSON] рішуче налаштована, готова до труднощів та розуміє їх, вона бажає відновлення спілкування, готова залучати психологів для якнайкращого відновлення емоційного зв`язку з [PERSON] з урахуванням втраченого часу. Наведені у справі характеристики діяльності [PERSON] в громадських організаціях та на роботі свідчать про її життєві цінності, які включають: цілеспрямованість, відповідальність, активну громадянську позицію, лідерські якості та націленість на саморозвиток. Крім того, враховуючи покази свідків, зокрема другої дружини відповідача, яка охарактеризувала його як агресора, поведінка дитини в суді не може розглядатися як його вільна, щира та усвідомлена думка. Навпаки, всі ознаки вказують на те, що дитина перебуває у стані психологічного тиску або страху, батько забороняє [PERSON] комунікувати з рідною матір`ю, перевіряє його телефон, налаштовує проти неї. Він систематично застосовує фізичне та психологічне насильство, маніпулює свідомістю дитини та руйнує його соціальні зв`язки. Перебування дитини під опікою такого батька загрожує його життю та здоров`ю, і це має бути вагомим аргументом для задоволення позову [PERSON] про поновлення батьківських прав. Вважає, що хоча період, протягом якого мати не підтримувала контакту з сином тривав достатньо довго, цей фактор сам по собі не може виключати можливість відновлення зв`язків між сином і матір`ю. Фактична повага до сімейного життя вимагає, щоб майбутні відносини між матір`ю і дитиною визначалися з урахуванням усіх важливих факторів, а не просто спливом часу. Без поновлення батьківських прав, враховуючи заборону батька на спілкування з дитиною, матері вкрай складно буде налагодити спілкування з сином. Відповідач у судовому засіданні вказав, що позивач до того часу, поки син не потрапив до лікарні не зверталася з наміром побачитися з сином. Пояснив, що син ніколи не виявляв цікавості до того, хто є його біологічна мати. Але він йому про неї розповідав, коли [PERSON] пішов до школи. Зазначив, що він не перешкоджав у спілкуванні позивача з сином. Пояснив, що у нього гарні стосунки з сином, дитина зростає в любові. Представник відповідача адвокат Рябека Р.М. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, вказав, що стороною позивача не доведено належними доказами факту зміни поведінки та способу життя [PERSON] . Оскільки: заборгованість по аліментах нею не сплачено в повному обсязі, вона не має постійного місця проживання, бо за місцем реєстрації не проживає, а законних прав на проживання в квартирі в м. Ірпінь нею не надано, має нестабільний мінливий дохід, тому що не має постійного місця роботи, притягувалася до кримінальної відповідальності. Крім того, дитина заперечує проти задоволення позову, а у висновку органу опіки і піклування вказано про недоцільність поновлення батьківських прав позивачу. У наданих до суду характеристиках [PERSON] від психологів відсутня інформація щодо компетентності цих психологів надавати відповідні характеристики. Зокрема друга характеристика видана фізичною особою підприємцем, основний вид діяльності якої «Діяльність агентства працевлаштування». Крім того, характеристики не надають відповіді на питання чи позивач критично ставиться до своєї поведінки в минулому та чи зміни в її поведінці мають довготривалий характер. Сама поведінка в судових засіданнях дають можливість зробити висновок, що вона не критично відноситься до своєї антисоціальної поведінки в минулому. У всіх проблемах звинувачує своє оточення та колишнього чоловіка [PERSON] .. Своєї вини в тому, що була позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON] вона не вбачає та не визнає. Вказує, що позивач не зверталася з позовом про надання права побачення з дитиною. Враховуючи викладене, вважає позов передчасним, недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню. Представник третьої особи Служби у справах дітей Гребінківської міської ради Полтавської області - Макогон І.П. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, оскільки вважає його передчасним. Вказала, що позивачу було надано рекомендації щодо того, що їй потрібно першочергово налагодити стосунки, спілкування з сином, а вже після цього звертатися з позовом про поновлення батьківських прав. Проте [PERSON] не дослухалася до вказаного і звернулася з позовом про поновлення батьківських прав до суду. Орган опіки і піклування, враховуючи думку дитини, несплату аліментів позивачем та відношення позивача до дитини, вважає, що позов є передчасним та не підлягає задоволенню. Крім того, у судовому засіданні було заслухано думку дитини - [PERSON] , який вказав, що живе з татом, коли мама їх покинула, він не пам`ятає. У лікарні за ним доглядала третя татова дружина. Позивач не з`являлася в його житті до того часу, поки він не потрапив до лікарні. Вказав, що не вважає її матір`ю. З батьком про маму ніколи не спілкувався, про її життя нічого не знає. Вказав, що від батькової другої дружини у нього є менший брат, не пам`ятає скільки йому років, бо тато сказав, що його мама не дозволяє їм спілкуватися. Зазначив, що він заперечує проти поновлення матері батьківських прав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 247 ЦПК України суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 29 квітня 2015 року (а.с. 16, Т. 1). За час перебування у шлюбі у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 03 січня 2023 року Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 58 (а.с. 29, 30, 78, 80, Т. 1). 20 липня 2016р. Гребінківським районним судом Полтавської області було прийнято заочне рішення по справі 525/422/16-ц, яким позбавлено батьківських прав [PERSON] , відносно її сина [PERSON] , [INFO] та стягнуто з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме, 23.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. З рішення вбачається, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлювання. На підставі вищевказаного рішення Служба у справах дітей Гребінківської районної адміністрації, вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.17-18, Т. 1). [PERSON] , [INFO] , двічі притягувалася до кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України (у 2019 та 2021 році). Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» підтверджено, що станом на 20.03.2025 року відносно [PERSON] відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні (а.с. 83-88, 229, Т. 1). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на даний час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.04.2023 року № 3251-5002719254, акта депутата Ірпінської міської ради Буренко Т.О. від 06.03.2025 року, гарантійного листа [PERSON] від 09.08.2025 року (а.с. 13, 14, 107, Т. 1). [PERSON] , [INFO] , працює на посаді адміністратора з 03.02.2025 року у Благодійній організації «Міжнародний благодійний фонд «Час служити». Раніше з червня 2023 року по серпень 2024 року працювала на посаді медичної сестри в Управлінні освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області (а.с. 103 зворот-104, Т. 1). Відповідно до матеріалів справи, у позивача ознак психіатричних та наркологічних розладів не виявлено (а.с. 103, Т. 1, 65, Т. 2). Водночас, [PERSON] , [INFO] , має заборгованість зі сплати аліментів за період з травня 2016 року по січень 2025 року у розмірі 101 274,66 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ВП № [NUMBER] (а.с. 81-82, Т. 1). Згідно з довідкою про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі, від 25.04.2025 року № 8698/24.8-30, виданою державним виконавцем, у період з січня по квітень 2025 року позивачем сплачено аліменти в загальному розмірі 4 460 грн 00 коп (а.с. 193, Т. 1). Згідно з характеристиками на [PERSON] , наданими стороною позивача, позивач характеризується з позитивної сторони, користується авторитетом і повагою серед друзів і колег, не вживає алкоголь, підтримує належний стан побутових умов. Її ставлення до меншого сина є відповідальним і турботливим, вона приділяє йому багато часу. Крім того, постійно згадує старшого сина [PERSON] , хоче з ним спілкуватися та відновити відносини (а.с. 09, 175, Т. 1). Згідно з Актом обстеження умов проживання від 27.03.2025 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , наданим Службою у справах дітей Ірпінської міської ради на виконання ухвали суду, [PERSON] проживає за вказаною адресою разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] . Створено всі належні умови для повноцінного розвитку та проживання дитини (а.с. 155, Т. 1). З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2025 року за ініціативою позивача громадська організація «Благодім» зверталася до НДСЛ «ОХМАТДИТ» з метою забезпечення надання [PERSON] необхідної та своєчасної медичної допомоги (а.с. 31-32, Т. 1). Також у матеріалах справи містяться скриншоти повідомлень позивача, адресованих сину [PERSON] (а.с. 244-246, Т. 1). Відповідно до акта обстеження умов проживання від 03.04.2025 року, затвердженого начальником служби у справах дітей Гребінківської міської ради Жолобецькою В., [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] , його дружиною [PERSON] , бабусею [PERSON] .. Для дитини створені належні матеріально-побутові умови для виховання та розвитку дитини (а.с. 192, Т. 1). Згідно висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Гребінківської міської ради щодо недоцільності поновлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області №93 від 25.04.2025 року, орган опіки і піклування вважає за недоцільне на даний час поновити в батьківських правах [PERSON] , [INFO] , відносно сина [PERSON] , [INFO] . Оскільки орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] необхідно вжити заходи в межах законодавства щодо встановлення спілкування з дитиною, як особи, яка позбавлена батьківських прав (а.с. 187-191, Т. 1). Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки. Так, свідок [PERSON] , яка є другою дружиною відповідача, в судовому засіданні вказала, що вона проживала з відповідачем та виховувала [PERSON] з трирічного віку протягом восьми років, він називав її за вимогою відповідача мамою з другого дня спільного проживання. Проте після розлучення відповідач забороняє [PERSON] спілкуватися з нею та їх спільним сином. [PERSON] називає тепер мамою нову дружину відповідача. Зазначила, що протягом 2015-2016 років позивач приїжджала до сина, але потім відповідач заборонив їй це робити, він був проти спілкування її з сином. [PERSON] телефонувала до чоловіка, але він не дозволяв їй бачитися з сином. Крім того, охарактеризувала колишнього чоловіка як агресора. Пояснила, що він вчиняє фізичне та психологічне домашнє насилля. Свідок [PERSON] , сестра позивача, в судовому засіданні вказала, що після того, коли відповідач вигнав [PERSON] з дому, вона мала складний період у житті, але потім вона звернулася до своїх рідних за підтримкою з бажанням змінити спосіб свого життя. Позивач пройшла тривалий шлях лікування. На сьогодні її поведінка, спосіб життя, відношення до всього змінилося, вона проживає в м. Ірпінь, працевлаштована, має багато друзів, які їй допомагають і підтримують на її шляху. Вона є гарною матір`ю для свого меншого сина та має велике бажання налагодити стосунки зі старшим сином [PERSON] . Свідок [PERSON] , мати позивача, у судовому засіданні підтвердила, що її дочка [PERSON] протягом останніх років дуже змінилася, веде добропорядний спосіб життя та докладає зусиль, щоб налагодити стосунки з старшим сином [PERSON] , який залишився проживати з батьком. Вказала, що коли відповідач з адвокатом домовлялися з ними про те, що син буде проживати з батьком, то обіцяли, що [PERSON] безперешкодно будуть надавати можливість спілкуватися з сином. Проте в подальшому такої можливості її було позбавлено. Станом на сьогодні [PERSON] має роботу, житло, забезпечує повноцінне виховання та розвиток для свого меншого сина і має право на шанс відновити спілкування зі своїм старшим сином [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Частиною четвертою статті 164 СК України передбачено, що суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. У ч. 5 ст. 164 СК України зазначено, що при вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законодавство України, яке регулює сімейні відносини визначає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Згідно зі статтею 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Рішення суду про поновлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини (ч. 6 ст. 164 СК). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 484/920/18 (провадження № 61-6992св20) вказано, що «…дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції). Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Відповідно до постанови Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі №755/15903/20, провадження №61-19707св21, «…тлумачення частини четвертої статті 169 СК України свідчить, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо зміниться поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Тому суд має суд має перевірити, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Такі обставини потрібно встановлювати через призму якнайкращих інтересів дитини та пріоритету збереження сімейних зв`язків, які можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, зокрема у разі, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною…». Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесений до Реєстру. Так, аналіз єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у справі 525/422/16-ц про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] , [INFO] , суд виходив із доведеності факту неналежного піклування [PERSON] про дитину [PERSON] . Вказано, що [PERSON] не піклувалася про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не спілкувалася з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлювання. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Водночас, на сьогодні, на час розгляду справи про поновлення батьківських прав, судом встановлено, що позивач [PERSON] має бажання поновити материнські права з метою відновити спілкування та налагодити, встановити емоційний зв`язок зі своїм старшим сином [PERSON] . Матеріалами справи та показами свідків підтверджено, що позивачу вдалося змінити свій спосіб життя, вона працює, почала погашати заборгованість зі сплати аліментів, доказів на підтвердження неналежного виконання батьківських обов`язків відносно меншого сина та наявності алкогольної/наркотичної залежності у позивача суду не надано, незняті чи непогашені судимості у позивача відсутні, за місцем проживання позивачем створено всі належні умови для повноцінного проживання, за місцем роботи та проживання позивач характеризується позитивно, вона озвучує свої помилки та вчиняє кроки до зміни життя, має стійке бажання відновити спілкування з старшим сином. Крім того, враховуючи пояснення учасників справи, суд не вбачає достатніх підстав вважати, що відсутність спілкування матері з сином на час звернення з позовом пов`язано з суто винними, злісними, умисними саме її діями. Крім того, суд враховує позицію, викладену у висновках Верховного суду в постанові від 04 квітня 2024 року справа № 553/449/20: «повну й абсолютну заборону контактів між дитиною та біологічним батьком не можливо використовувати як засіб виховання або покарання батька. Натомість на думку апеляційного суду, батьківська бездіяльність батька протягом восьми років, по суті виправдовувала позбавлення його права на сімейне життя. Надання батькові можливості спілкуватися зі своєю донькою не поставить під загрозу благополуччя дівчинки, а навпаки сприятиме відновленню контактів з її біологічним батьком і відповідатиме її найкращим інтересам». Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Суд звертає увагу на висновок у справі "Mandet c. France", в якій 11 років бездіяльності батька не розглядалась Європейським судом як обставина, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Навпаки, суд зазначив, що існує потенційна вигода майбутніх дитячо-батьківських відносин, оскільки поновлення цього зв`язку надає дитині можливість отримати більше, ніж втратити. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами четвертою-шостою статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи . Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків для суб`єктів відповідних правовідносин і не має обов`язкового характеру. Подібний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року справа № 742/710/19. У справі наявний висновок органу опіки та піклування про не доцільність поновлення батьківських прав. Проте суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування та позицією представника служби у справах дітей, оскільки враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, вважає його недостатньо мотивованим. Крім того, суд зважає на висновок, наведений у постанові Верховного Суду від 04 квітня 2025 року у справі № 553/449/20, провадження № 61-2701св24, де вказано, що «…діти мають право на врахування їхньої думки і на те, щоб бути заслуханими з питань, що торкаються їх інтересів. Зокрема, в силу того, як із спливом часу діти стають більш зрілими і здатними сформулювати свою думку, суди повинні належним чином враховувати їх погляди і почуття, а також їх право на повагу до їхнього особистого життя. Водночас їх погляди необов`язково залишаються незмінними, і їх заперечення, яким слід надавати належного значення, необов`язково є достатніми для того, щоб превалювати над інтересами батьків, особливо щодо того, що стосується регулярного спілкування зі своєю дитиною. Вочевидь право дитини на висловлення своєї думки не потрібно тлумачити як фактичне надання дітям безумовного права вето без аналізу будь-яких інших факторів або без проведення оцінки для визначення їхніх найкращих інтересів». Тому, з урахуванням усіх обставин справи та найкращих інтересів дитини, суд у даній справі не може взяти за основу рішення думку сина, який вказав, що йому нічого не відомо про життя його матері, він не може пробачити маму за її відсутність протягом тривалого часу в його житті та не бажає з нею спілкуватися. Оскільки надання матері можливості відновити контакт зі своїм сином, з урахуванням встановлених обставин, не позначиться негативно на зв`язках дитини з її існуючою сім`єю, натомість існує потенційна вигода майбутніх відносин матері й сина, тому що поновлення цього зв`язку надає дитині можливість отримати більше, ніж втратити. Крім того, суд наголошує на тому, що у справі, яка розглядається, не вирішувалося питання про зміну місця проживання дитини чи повернення дитини із сім`ї батька до матері, що суперечило б пріоритету збереження сталих сімейних зв`язків дитини. Суд, враховуючи те, що позивач станом на час розгляду справи про поновлення батьківських прав веде добропорядний спосіб життя, матеріально здатна забезпечити дітей, змінила спосіб свого життя, свою поведінку, має стійке бажання відновити спілкування з старшим сином, та те, що відсутність спілкування матері з сином на час звернення з позовом не можна трактувати суто саме її винними, злісними, умисними діями, а поновлення батьківських прав матері надає дитині можливість отримати більше, ніж втратити, за таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. У відповідності до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Outcome: approved