Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №408532 від 06.11.2020 року в розмірі 75624,96 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 25000 грн. Вимоги мотивує тим, що 06.11.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №408532, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за договором кредиту виконало в повному обсязі. 31.01.2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №31012025, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №408532, укладеним між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс». Всупереч умовам кредитного договору відповідач частково виконала свої зобов`язання за кредитним договором та загальний розмір заборгованості становить 75624,96 грн., з яких: 35931.05 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 39693,91 грн. заборгованість за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). Представник позивача зазначила, що попередня сума судових витрат, складає 2422,40 грн. судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 25000 грн. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги та акт про надання юридичної допомоги. 01.05.2025 року по справі було відкрито провадження та розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 02.07.2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання позовні вимоги визнала частково, а саме про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» тіла кредиту в розмірі 4398,29 грн., відсотків за користування кредитом в розмірі 11250 грн., 2000 грн. витрат на правову допомогу та 501,24 грн. судового збору, в решті позовних вимог просила відмовити. В обґрунтування відзиву на позовну заяву посилається на те, що 06.11.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] дійсно було укладено договір №408532, відповідно до умов якого останній було надано кредитні кошти в розмірі 56250 грн. (45000 грн. тіло кредиту та 11250 грн. відсотки за перший день користування кредитом) з кінцевою датою повернення кредиту 06.11.2023 року, зі сплатою щомісячного платежу не менше 4356 грн. до 06.11.2023 року, з відсотковою ставкою за перший день користування кредитом 9125% річних та реальною річною процентною ставкою 126,85%, що разом становить орієнтовну вартість кредиту в розмірі 154397,67 грн. З 08.12.2020 року [PERSON] почала виплачувати кошти по кредиту у вказаному відповідно до Додатку №1 розмірі та в період з 08.12.2020 року по 10.11.2021 року сплатила 40601,71 грн. За таких обставин відповідач погоджується на сплату 15648,29 грн., з яких 4398,29 грн. залишок тіла кредиту та 11250 грн. відсотки за користування кредитом, які залишилися від суми 56250 грн., які першочергово були встановлені кредитором і з якими погодилася відповідач, бравши кредит на суму 45000 грн. Представник відповідача в заперечення вимог позовної заяви посилається на ЗУ «Про захист прав споживачів», згідно ст.18 якого умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. В разі часткового задоволення позову представник відповідача просить стягнути судовий збір в розмірі 501,24 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Представник відповідача не визнає судові витрати на правову допомогу в сумі 25000 грн., що є дуже завищеною сумою та не відповідає критеріям співмірності, складності справи, наданим адвокатом обсягом послуг, розумності їх розміру, а тому просить зменшити її до 2000 грн. У відповіді на відзив, що надійшов до суду 08.07.2025 року, представник позивача просила позовну заяву ТОВ «Факторинг Партнерс» задовольнити у повному обсязі, зазначивши, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам чинного законодавства та вільному волевиявленню сторін. Позичальник ознайомлений з умовами договору, висловив своє волевиявлення шляхом підписання договору, що свідчить про прийняття ним таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових наслідків. Посилання представника відповідача на ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» не заслуговує на увагу, оскільки вказана норма застосовується щодо нарахування штрафних санкцій за порушення виконання умов договору, зокрема неустойки (штрафу та пені), а не відсотків за користування кредитом або відсотків річних. У даній справі заборгованість складається із заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками. Позивач не нараховував пеню, неустойку та/або інші штрафні санкції за невиконання умов договору, а лише відсотки, у розмірі та строк, погоджений сторонами. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу представник позивача зазначає, що відповідач не наводить обґрунтування не співмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. У додаткових поясненнях від 19.09.2025 року представник відповідача зазначила, що відповідач не погоджується саме з відсотковими ставками по споживчому кредитуванню, а не самим кредитним договором. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. 25.09.2025 року до суду від представника позивача надійшло заперечення проти додаткових пояснень, в якому зазначила, що умови кредитного договору не тільки не порушили вимоги законодавства у сфері споживчого кредитування станом на дату його укладення, але навіть після законодавчого встановлення максимального розміру процентної ставки для споживчих кредитів, процентна ставка, встановлена умовами договору №408532, залишилася набагато меншою, ніж встановлено законом. Жодних порушень щодо встановленого розміру процентної ставки умови кредитного договору не містять. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просила задовольнити позов частково, зіславшись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 06.11.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір №408532 про надання споживчого кредиту, відповідно до п.1.2 якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.п.1.3, 1.4 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 56250 грн., тип кредиту кредит; строк кредиту 1095 днів з кінцевим терміном повернення 06.11.2023 року (включно). Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору (далі Графік платежів). Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить за перший день користування кредитом 25% в день (9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту 85% річних (п.1.5 договору). Згідно п.п.1.7, 1.8 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 126,85% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 154397,67 грн. П.2.1 договору передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: - у розмірі 45000 грн. на користь споживача за реквізитами: [NUMBER] в АТ «Аккорд Банк», код банку 380634, призначення платежу: [NUMBER] , кредитний договір №408532 від 06.11.2020 року [PERSON] (3115116143) або за реквізитами поточного рахунку споживача та/або за реквізитами платіжної картки, дані яких споживач надасть товариству в будь-який спосіб; - у розмірі 11250 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п.3.5 Договору. Згідно п.3.5 договору сплата процентів за перший день користування кредитом здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів (п.5.1 договору). Пунктом 5.3 договору передбачено, що споживач здійснює платежі за договором у такій черговості: у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: - прострочені зобов`язання по процентам; - прострочені зобов`язання по кредиту; у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу здійснюється сплата інших платежів за договором. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією платіжного доручення №3685 від 06.11.2020 року. Додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №408532 від 06.11.2020 року, що [PERSON] видається кредит за договором на 36 місяців в період з 06.11.2020 року по 06.11.2023 року в сумі 56250 грн. Даною Таблицею визначено суму щомісячних платежів, з яких частина йде на погашення процентів за користування кредитом, інша частина на погашення суми кредиту. Таким чином Графіком платежів передбачено дату видачі кредиту, періодичність сплати кредитних коштів, які складаються із суми погашення кредиту, процентів за користування кредитом, загальну вартість кредиту. Своїм підписом [PERSON] підтвердила, що отримала свій примірник Графіку. Аналогічні положення зазначені і в паспорті споживчого кредиту, з якими ознайомилася [PERSON] , що підтверджується її особистим підписом. З розрахунку заборгованості за кредитом по кредитному договору №408532 від 06.11.2020 року, складеного ТОВ «Слон Кредит», слідує, що [PERSON] сплачувала кошти в рахунок погашення заборгованості, з яких було зараховано кошти на погашення: відсотків за перший день користування кредитом, відсотків за користування кредитом з другого дня, тіла кредиту. Станом на 25.02.2025 року загальна сума заборгованості становить 75624,96 грн., яка складається з: 27685,33 грн. заборгованості за кредитом; 8245,72 грн. заборгованості за відсотками за перший день користування; 39693,91 грн. заборгованості по відсотках. Загальна сума на дату відступлення (06.11.2023) становить 75624,96 грн. 31.01.2025 року між ТОВ «Слон Кредит» (Клієнт) та ТОВ «Факторинг Партнерс» (Фактор) укладено договір факторингу №31012025, згідно умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. До фактора переходять права клієнта як первісного кредитора за кредитними договорами в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів за кредитними договорами. Згідно п.1.2 договору факторингу з дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру боржників та набуває всіх прав за ним. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №31012025 від 31.01.2025 року фактор та клієнт уклали даний акт про те, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 2092, після чого з урахуванням умов договору факторингу від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості до боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. З Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №31012025 від 31.01.2025 року слідує, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №408532 сума заборгованості становить 75624,96 грн. Згідно зі\~статтею 512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні може\~бути замінений\~іншою особою\~внаслідок передання\~ним своїх\~прав іншій\~особі за\~правочином (відступлення\~права вимоги); правонаступництва; виконання\~обов`язку\~боржника поручителем\~або заставодавцем\~(майновим\~поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Частиною першою статті 626\~ЦК України передбачено,\~що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627\~ЦК України відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В силу частини першої статті 638\~ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Кредитний договір підписаний споживачем [PERSON] та представником товариства. Згідно п.8.8 кредитного договору підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст..9 ЗУ «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч.1, 2 ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». За таких обставин суд вважає, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч.ч.1, 2 ст.15 ЗУ «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг") до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті. Своїм правом відмовитися від договору про споживчий кредит відповідач [PERSON] не скористалася. З огляду на викладене вище суд приходить до висновку, що посилання відповідача про те, що при отриманні кредитних коштів вона була переконана, що вся суму кредиту становить 56250 грн., з яких тіло кредиту 45000 грн., які вона фактично отримала, а 11250 грн. відсотки, є безпідставними, покликаними на зменшення її відповідальності. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст.1050\~ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором та договором факторингу. Як встановлено судом розмір кредитної заборгованості розраховано відповідно до умов кредитного договору в період дії строку кредитування з урахуванням сплачених відповідачем коштів та становить 75624,96 грн. Таким чином відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит і суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 75624,96 грн. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого ним при подачі позову судового збору. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Представником відповідача заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. В матеріалах справи наявні договір №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги №863 від 01.03.2025 року; витяг з акту №7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року, з якого слідує, що вартість наданих послуг становить 25000 грн. Враховуючи складність справи, яка є малозначною та однотипною, а також виконані адвокатом роботи (надані послуги), суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 гривень. На підставі ст.ст.11, 212, 509, 525, 526, 626, 628, 633, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, постанови Верховного\~Суду України\~від 23.09.2015\~року у\~справі №6-979цс15, та

Outcome: partial