Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

26 серпня 2025 року [PERSON] звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 30 квітня 2024 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу вона та відповідач мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Станом на день подання позову між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, вони проживають окремо. Їх спільна дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Позивач сама, своїми силами та засобами забезпечує дочку житлом, харчуванням, одягом. Разом з тим вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює, навчається на ІІ курсі в ДПТНЗ «Куликівський ПАЛ», термін навчання становить з 01.09.2024 по 30.06.2027, стипендію не отримує. Утримання дитини потребує значних витрат, а відповідач відмовляється надавати матеріальну підтримку. Відповідач є військовослужбовцем, отримує матеріальне забезпечення, отже, позивач уважає, що він має змогу надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання до досягнення їх донькою трьох років. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її ( [PERSON] ) утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті на 28 жовтня\~ 2025 року. Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено до 08 грудня 2025 року у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, але подала до суду заяву, у якій указала, що вона підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі, розглянути справу без її участі. Відповідач, який був належним чином повідомленим судом про дату, час і місце розгляду справи\~\~ шляхом\~\~ надсилання судових повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання в порядку ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Поштові конверти із судовими повістками про виклик відповідача повернулися на адресу суду без вручення із зазначенням причин повернення: «Адресат відсутній за вказаною адресою».\~ Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому суд вважає, що відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Рішенням ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти росії» (№ 12307/16) визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] з 30 квітня 2024 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Миргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний\~\~\~\~ актовий запис за № 119, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 жовтня 2024 року, [PERSON] народилася [INFO] , про що 02 жовтня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 65. Судом встановлено, що [PERSON] , зареєстрована в [ADDRESS] (а. с. 5), разом із дитиною [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , фактично проживають разом за адресою:\~ [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 172/03-08 від 18 серпня 2025 року про фактичне місце проживання на території Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, виданої на підставі акта про фактичне місце проживання на території Мринської сільської ради від 18 серпня 2025 року (а. с. 8, 9). Судом встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , фактично проживає разом із матір`ю (позивачем) та знаходиться на її утриманні. Відповідачем не подано у порядку ст. ст. 77, 81 ЦПК України будь-яких доказів на спростування вищевказаних обставин. Відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а. с. 13). За змістом ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Позивач просила стягнути аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дочкою трирічного віку. Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час, місце розгляду справи в порядку, встановленому ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, жодних заперечень щодо необґрунтованості та незаконності позовних вимог про стягнення з нього на користь позивача аліментів на її утримання як дружини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно не висловив, не надав суду жодних доказів на підтвердження неможливості надавати матеріальну допомогу та сплачувати аліменти на утримання матері своєї малолітньої дитини до досягнення дитиною трирічного віку. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є молодим працездатним чоловіком. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Окрім того, відповідачем не доведено, що на його утриманні знаходяться інші особи, які в силу закону потребують матеріальної допомоги з його боку. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, відповідачем не наведено суду обґрунтувань та доводів щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до трьох років, та не надано належних та допустимих доказів про відсутність змоги надавати передбачену статтею 84 СК України допомогу. Суд уважає, що позивач, з якою проживає дитина віком до трьох років, потребує матеріальної допомоги від чоловіка батька дитини, а відповідач (з урахуванням відсутності жодних заперечень від відповідача) спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. А тому суд робить висновок про можливість стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно зі\~ ст. 191 Сімейного кодексу України\~ аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, тобто із 26 серпня 2025 року, і до досягнення дитиною трирічного віку. Ураховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що позивачем відповідно до ст. 81 ЦПК України доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved