Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Короткий виклад обставин справи: Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 8 451,00 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу та судовий збір. Позовну заяву мотивує тим, що 24.12.2024 року між ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» та ТОВ «БЦ «Британія» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №, строк дії якого з 31.12.2024 р. до 30.12.2025 р. Згідно умов Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн., розмір франшизи 3200,00 грн. Відповідно до Полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль PEUGEOT [NUMBER] . 11.06.2025 року о 09 годині 00 хвилин в м. Ужгород по вул. Кармелюка, 12В відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Забезпеченого ТЗ PEUGEOT [NUMBER] під керуванням [PERSON] та ТЗ Renault д/н [NUMBER] . Представник позивача вказує, що відповідач, своїми діями, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124 та 122-4 КУпАП. Зазначені обставини підтверджуються Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.06.2025 року по справі №308/8399/25, за якою його визнано винним у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Renault д/н [NUMBER] . Враховуючи що цивільна відповідальність водія Забезпеченого транспортного засобу, винуватця ДТП, була застрахована в ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» згідно Полісу №225688878, власник пошкодженого в ДТП ТЗ Renault д/н [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого Renault д/н [NUMBER] , 20.06.2025 р. проведено його огляд, про що складено Акт огляду транспортного засобу, та 26.06.2025 р. складено калькуляцію № 296150/1, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого в ДТП ТЗ складає 11 651,82 грн. 08.07.2025р. ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» складено розрахунок страхового відшкодування та 11.07.2025 р. Страховий акт по справі № 296150/1/2025 на суму 8 451,00 грн. (розмір матеріального збитку 11 651,82 грн. франшиза 3 200,00 грн. 0,82 грн. сума зниження, згідно заяви-узгодження власника пошкодженого ТЗ). 11.07.2025р. ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого ТЗ у розмірі 8 451,00 грн. що підтверджується платіжною інструкцією № 14944 від 11.07.2025 р. Факт самовільного залишення [PERSON] , місця ДТП, підтверджується Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.06.2025 року по справі №308/8399/25 за якою його визнано винним у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП. Таким чином, вина Відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди та факт самовільного залишення ним місця ДТП є встановленими та не підлягають доведенню. Відтак, Відповідач зобов`язаний компенсувати на користь Позивача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 8 451,00 грн. Процесуальні дії по справі, заяви учасників Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи. Представник позивача у судове засідання 04.12.2025 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому, в п.5 прохальної частини позовної заяви просить розглянути справу за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення Відповідач у судове засідання 04.12.2025 повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в тому числі, шляхом надсилання судової повістки на зареєстровану адресу проживання, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав. Так, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та судові повістки, які повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «одержувач відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 24.12.2024 року між ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» та ТОВ «БЦ «Британія» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №225688878, строк дії якого з 31.12.2024 р. до 30.12.2025 р. Згідно умов Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн., розмір франшизи 3200,00 грн. Відповідно до Полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль PEUGEOT [NUMBER] . 11.06.2025, о 09 год. 00 хв. 11.06.2025 в м. Ужгород по вул. Кармелюка, 12В, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] , при виїзді не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Renault» д.н.з. [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Наведене підтверджується відповіддю від НПУ, в якій вказано дата, час, місце ДТП, інформація про транспортні засоби, учасників ДТП, а також зазначено інформацію про винуватця ДТП, а саме [PERSON] відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 червня 2025 року у справі №308/8399/25 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст. 122-4 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. 00 коп. (три тисячі чотириста гривень 00 копійок). У постанові суддею встановлено, що о 09 год. 00 хв. 11.06.2025 в м. Ужгород по вул. Кармелюка, 12В, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] , скоївши дорожньо-транспортну пригоду із автомобілем марки «Renault» д.н.з. [NUMBER] , після чого покинув місце події. Дії гр. [PERSON] за порушення вимог п. 2.10«А» ПДР кваліфіковано за ст.122-4 КУпАП. Крім того, водій [PERSON] при виїзді не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Renault» д.н.з. [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дії гр. [PERSON] за порушення вимог п.п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) кваліфіковано за ст.124 КУпАП порушення правил зустрічного роз`їзду. З копії свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] слідує, що власником транспортного засобу марки «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] . 20.06.2025 року [PERSON] подала до ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» повідомлення про ДТП за участю транспортного засобу, власник якого може бути визнаний потерпілою особою. 08.07.2025 [PERSON] подала до ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» заяву на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування, згідно якої страховик та потерпіла особа досягли згоди, що розмір страхового відшкодування складає 8451,00 грн., що розрахований наступним чином: 11651,00 грн. (розмір матеріального збитку) за вирахуванням 3200,00 грн. (франшиза). Відповідно до акту огляду колісного транспортного засобу від 20.06.2025 було оглянуто автомобіль марки «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , власник [PERSON] , та міститься опис виявлених пошкоджень та тип ремонтної операції. Доданою ремонтною калькуляцією №296150/1 від 26.06.2025 року, № справи 296150/1 підтверджено перелік ремонтних робіт та їх вартість щодо автомобіля «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , дата ДТП 11.06.2025. Позивачем було складено розрахунок №296150/1 від 08.07.2025 суми страхового відшкодування та страховий акт №296150/1/2025 від 11.07.2025 про здійснення страхового відшкодування на користь потерпілої особи (власника пошкодженого транспортного), де розмір страхового відшкодування становить 8451, 00 грн. Згідно копії платіжної інструкції №14944 від 11.07.2025 ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» перерахувало [PERSON] 8451,00 грн., де в призначенні платежу зазначено: «Страхове відшкод. зг.Акту №296150/1/2025 від 11.07.2025, поповн.КР , [PERSON] ,ІПН [NUMBER] ». Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосоване судом законодавство, позиція суду та оцінка доводів учасників справи За змістом ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 15\~ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав і інтересів визначені у статті 16 ЦК України, і такий перелік не є вичерпним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також перераховані конкретні способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За змістом статей 12 та 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом частин першої, другої, п`ятої статті 1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки), є те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Частиною першою статті 6 Закону України «Про страхування» визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Як встановлено судом, 24.12.2024 року між ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» та ТОВ «БЦ «Британія» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №, строк дії якого з 31.12.2024 р. до 30.12.2025 р. Згідно умов Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн., розмір франшизи 3200,00 грн. Відповідно до Полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль PEUGEOT [NUMBER] . 11.06.2025 року о 09 годині 00 хвилин в м. Ужгород по вул. Кармелюка, 12В відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу PEUGEOT [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Renault д/н [NUMBER] . Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, умов Договору добровільного страхування наземного транспорту ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» відшкодувало власнику транспортного засобу марки Renault, номерний знак [NUMBER] , шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у настанні якої винним визнано відповідача [PERSON] , в розмірі 8 451,00 грн. грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. За приписами ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності\~до вимог\~пп.\~«а» та\~«в» п.п.\~38.1.1\~п.\~38.1\~ст.\~38\~ЗаконуУкраїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Крім того, слід зазначити, що у відповідності до ч. 6 ст.82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, із наявної в матеріалах справи копії постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.06.2025 року у справі №308/8399/25, яка набула законної сили року та є обов`язкова для суду, при розгляді даної справи про правові наслідки дій [PERSON] в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 червня 2025 року у справі №308/8399/25 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст. 122-4 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. 00 коп. (три тисячі чотириста гривень 00 копійок). З огляду на викладене, враховуючи, що після дорожньо-транспортної\~пригоди за\~його участю\~відповідач самовільно\~залишив місце\~пригоди,\~позивачем в\~повному обсязі\~здійснено виплату\~страхового відшкодування\~потерпілій особі, суд приходить до висновку, що твердження позивача викладені в позовній заяві є достовірними, а обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог є обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача, в порядку регресу, суму страхового відшкодування яка залишилась не виплачена позивачу в розмірі 8 451,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved