Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] . Ухвалою суду від 30.09.2025 року до участі у справі залучено [PERSON] та [PERSON] в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її син [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Вона, як мати, є спадкоємцем за законом належного синові майна. Вказала, що син помер у військовому госпіталі, вони з чоловіком займалися похованням сина, тому пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає причини пропуску строку поважними, тому просить його поновити. Позивачка та її представник у судовому засіданні вимоги позову підтримали, просили визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову визнав, не заперечив проти його задоволення. Відповідачка [PERSON] та її представник у судовому засіданні вимоги позову визнали, не заперечили проти його задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення позову та визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , не заперечив. Зазначив, що на спадкове майно не претендує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у поданій заяві не заперечила проти задоволення позовної заяви та розгляд справи просила проводити у її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, оскільки відповідачі та треті особи на стороні відповідачів позовні вимоги визнають, не заперечують щодо визначення [PERSON] додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, підстав для відмови у прийнятті визнання позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод чи законних інтересів, то суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено,\~що [INFO] помер\~син позивачки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , який був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . Спадщина відкрилась в день його смерті відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Позивачка є матір`ю померлого [PERSON] та спадкоємцем за законом належного йому за життя майна. [PERSON] \~29.07.2025\~року звернулася до\~державного нотаріуса\~Богородчанської державної\~нотаріальної контори\~Войташека І.І. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті сина, однак листом №01-16/400 від 29.07.2025 року їй відмовлено у прийнятті такої заяви через пропуск визначеного ст. 1270 ЦК України строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Дзвиняцької сільської ради №90 від 05.085.2025 року [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . [PERSON] після смерті сина вчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за сімейними обставинами у зв`язку з життєвими клопотами, сильним потрясінням внаслідок загибелі сина. На даний час позивачка позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший спосіб. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивачка та спадкодавець були зареєстровані за різними адресами. Після відкриття спадщини позивачка у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що наведені позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними. З огляду на викладене, поважність причин пропуску строку, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] тривалістю два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved