Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

АТ «Універсал Банк» 02.07.2025 звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank», обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] 03.02.2023 встановив мобільний додаток monobank. Відповідно до п.1 розділу 1 Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» мобільний додаток monobank - сервіс Банку, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. «Monobank» це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Пройшовши реєстрацію та надавши один з пакетів документів [PERSON] підписав Анкету-заяву Клієнта до договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 20 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Проте [PERSON] , всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 03.04.2025 у [PERSON] наявна заборгованість на загальну суму 44 660 грн 53 коп, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак як у позовній заяві, так і в доданій до позову окремій заяві одночасно просив розгляд справи проводити без його участі,проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Згідно з ухвалою суду від 08.12.2025 розгляд справи проводиться заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 03.02.2023 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання останнім анкети-заяви до договору про надання банківських послуг «Monobank» цифровим власноручним підписом, відповідно до умов якого [PERSON] відкрито поточний рахунок № [NUMBER] , видано віртуальну кредитну картку на строк до 08/30 та 07.03.2024 встановлено кредитний ліміт в розмірі 1 200 грн. Надалі кредитний ліміт поступово збільшувався і 17.03.2024 остаточно встановлений в розмірі 20 000 грн. [PERSON] погодився з тим, що ця заява разом з Умовами і Правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів Monobank|Universal Bank, Таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, Тарифами, що розміщені за посиланнями, складають договір про надання банківських послуг. Згідно з п.2 анкети-заяви до договору у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Відповідно до п.5 анкети-заяви до договору позичальник погодився з тим, що невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг «Monobank», з підписанням якого в мобільному додатку договір набуває чинності. Крім того, [PERSON] відповідно до підписаної анкети-заяви засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися УЕП в мобільному додатку для засвідчення його дій. Також визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. З довідки про етапи реєстрації [PERSON] слідує, що останній завантажив на свій смартфон мобільний додаток «Monobank». для подальшого користування ним вказав свій номер телефону, який став фінансовим, після чого програма надіслала йому одноразовий ОТР-пароль у повідомленні, який він ввів для підтвердження реєстрації, після чого ознайомився з умовами, натиснувши кнопку «продовжити». Далі надав копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння РНОКПП. Наступним кроком для отримання віртуальної картки пройшов ідентифікацію та верифікацію дистанційно, шляхом отримання банком електронної копії ідентифікаційного документа за допомогою ресурсу державних онлайн-послуг «Дія». Після цього банк здійснив фотофіксацію особи з використанням методу розпізнавання реальності особи з подальшим накладенням КЕП уповноваженого працівника банку та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото. Після чого клієнт на екрані смартфону поставив цифровий власноручний підпис. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Надана АТ «Універсал Банк» виписка по рахунку [PERSON] з 07.03.2024 до 03.04.2025 свідчить, що відповідач дійсно отримував кредитні кошти в АТ «Універсал Банк», користувався ними та здійснював погашення заборгованості. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором №б/н від 03.02.2023 заборгованість відповідача станом на 03.04.2025 за тілом кредиту становить 44 660 грн 53 коп. Віднесення банком всієї суми заборгованості до заборгованості за тілом кредиту в цьому разі зумовлено специфікою нарахування заборгованості за користування кредитною карткою, яка передбачає постійне користування кредитним лімітом, внесення коштів на його погашення і нарахування процентів. Так, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Загальні правила щодо форми договору визначено у ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Кодексу). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 вказаного вище Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Оскільки [PERSON] , уклавши договір в електронній формі за допомогою електронного підпису, погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, укладення кредитного договору в запропонованій формі відповідало внутрішній волі [PERSON] , тому цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладене та враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, фактично отримані та використані ним кошти в добровільному порядку банку не повернуті, тому суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором в межах позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 028 грн, сплачений позивачем при поданні цього позову.

Outcome: approved