Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

У жовтні 2025 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Щербина Ганна Юріївна про визнання права власності на спадковий будинок. Позов обґрунтований тим, що після смерті чоловіка позивачки [PERSON] [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина у вигляді: житлового будинку [ADDRESS] , а також земельної ділянки площею 0,0576 га, кадастровий номер 2322155600:05:009:0107, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, яка розташована по [ADDRESS] . Позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, у передбачений законом строк для прийняття спадщини звернулась із заявою на прийняття спадщини за законом до приватного нотаріусу Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області. Проте, при оформленні прав на спадкове майно нотаріусом встановлено, що документи, які підтверджують право власності на спадкове майно, відсутні, у зв`язку з чим 30.09.2025 нотаріусом винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому позивачка вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків. Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.03.2025 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №442. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, у тому числі, у вигляді: житлового будинку [ADDRESS] , а також земельної ділянки площею 0,0576 га, кадастровий номер 2322155600:05:009:0107, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, яка розташована по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається після смерті особи. Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до приватного нотаріусу Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області для оформлення спадщини за законом, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи №69/2025. Факт родинних відносин позивачки із спадкодавцем підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 05 травня 1979 року Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис №31, відповідно до якого [PERSON] , 05 травня 1979 року уклала шлюб з [PERSON] , після чого отримала прізвище « [PERSON] ». Крім позивачки, відповідно до матеріалів спадкової справи, виявлено інших спадкоємців дочку померлого [INFO] [PERSON] [PERSON] та сина померлого [INFO] [PERSON] [PERSON] , які не звертались до приватного нотаріуса з метою прийняття спадщини. Відтак суд дійшов до висновку, що позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину після померлого [INFO] [PERSON] . Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за заповітом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 р. 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат», у разі неподання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. Відповідно до копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.09.2025, виданої приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Щербиною Г.Ю., позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок не зареєстровано спадкодавцем. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, застосовуються положення ЦК УРСР, що діяв на час виникнення спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно з Договором дарування від 25 вересня 1986 року посвідченого Кушугумською селищною радою депутатів трудящих Запорізького району Запорізької області [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , який добудовано згідно з рішенням Кушугумської селищної ради народних депутатів виконавчого комітету від 15 січня 1987 року. Згідно з Державним Актом на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0576 га, кадастровий номер 2322155600:05:009:0107, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, яка розташована по [ADDRESS] , [PERSON] є її власником. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , вбачається, що на земельній ділянці площею 576 кв.м., розташовані: літ. Г-1 житловий будинок, загальною площею 85,0 кв.м., житловою площею 44,5 кв.м., літ. Д навіс, літ. Ж теплиця, літ. З вбиральня, літ. К гараж, № 4, 5, 7, 8, 12 паркани, № 6 ворота, № 9 колодязь, № 10 водопровід, № 11 зливна яма, І- замощення. Право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими спорудами набуто спадкодавцем на підставі Договором дарування від 25.09.1986 року нотаріально посвідчено Кушугумською селищною радою депутатів трудящих Запорізького району Запорізької області, який зареєстрований в книзі записів нотаріальних дій за № 231 від 25.09.1986 року, що відповідає вимогам ст. 227 ЦК УРСР (1963 року). Даний договір складено згідно з п. 62 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УССР» від 31.10.1975 і п. 45 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій виконкомами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих» від 19.01.1976, ст. 14 Закону УРСР «Про державний нотаріат», де зазначено, що у населених пунктах, де немає нотаріальних контор, виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих вчиняють нотаріальні дії, крім іншого, посвідчують угоди (договори, довіреності та інше). Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, затвердженої наказом МЮ УРСР 19.01.1976 № 1/5, нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних, міських рад депутатів трудящих вчиняють голова, заступник голови або секретар. Згідно з п. 1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Пунктом 3 ці є ж статті передбачено, що якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до п. 5 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено право позивачки на спадщину, відкриту після смерті її чоловіка та неможливість оформити це право у відповідності до чинного законодавства у нотаріальному порядку через відсутність у нього відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved