Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

позивачем у позові заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 12.10.2023, з посиланням на те, що шлюбні стосунки не склались через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів та довіри. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Їх шлюб фактично припинив існування, з березня 2025 року вони проживають окремо, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.04.2025 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 04.07.2025 за клопотанням позивача, сторонам надано строк для примирення тривалістю три місяці. 16.10.2025 ухвалою суду провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 30.10.2025. Позивач у заяві від 21.11.2025 зазначила, що примирення між ними не відбулося, позовні вимоги просила задовольнити, судові витрати стягнути з відповідача. Справу просила розглянути за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації та проживання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав, заперечень проти позову або відзиву на позов не подавав. Також про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення заочного судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надала ні відзиву, ні заперечень на позов, тому обставини, на які посилається позивачка за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до наступного висновку. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.10.2023, судом встановлено, що сторони 12.10.2023 зареєстрували шлюб, актовий запис №468 (а.с.8). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулась до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу, що визначено ч.3 ст.105 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У свою чергу відповідно до ст.51 Конституції України, ст.24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки\~позивач наполягає\~на розірванні\~шлюбу,\~то відповідно\~відмова в\~розірванні шлюбу\~буде примушенням\~до шлюбу\~та шлюбним\~відносинам,\~що є\~неприпустимим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені нею у позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема, щодо фактично припинення шлюбних відносин і станом на час його розгляду справи судом останні не відновились. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторонам надавався строк для примирення, після спливу якого будь-якого сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Подружжя дітей\~не має.\~Відповідач у свою чергу бажає зберегти сім`ю. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Суд зазначає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом враховано, що провадження у справі відкрито 28.04.2025. Позивач просила суд надати строк для примирення. Ухвалою суду від 04.07.2025 сторонам надано строк для примирення тривалістю три місяці. Примирення станом на день розгляду позову між сторонами не відбулося. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову\~на відповідача. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved