Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №02.04.2025-100002443 від 03.04.2025 року у розмірі 79 368,85 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 03.04.2025 року укладено Кредитний договір №02.04.2025-100002443, відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит у розмірі 28000,00 грн., строком на 140 днів. Згідно вказаного договору було визначено процентну ставку фіксовану незмінну процентну ставку у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі «Комісія») 4200,00 грн. Неустойка 280,00 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до умов Договору та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 28000 грн. строком на 140 днів. [PERSON] 03.04.2025 року отримано кредитні кошти у розмірі 28000 грн. В свою чергу Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 79368,85 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 28000,00 грн., процентах в розмірі 35280,00 грн., комісії за надання кредиту в розмірі 2088,85,00 грн., неустойки в розмірі 14 000,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Представником Позивача у позовній заяві подано заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] на адресу суду подав відзив на позов, у якому частково заперечив проти позовних вимог, зокрема, не заперечив проти задоволення позову у частині повернення тіла кредиту у розмірі 28 000,00 грн. та відсотків у розмірі 32 311,54 грн. В іншій частині позовних вимог просив відмовити. У відзиві на позов Відповідач посилається на відсутність у матеріалах справи документів, які б підтверджували видачу кредитних коштів Відповідачеві саме у тих розмірах, що зазначає Позивач. Вказує на відсутність у наявних у матеріалах справи документах про видачу кредиту реквізитів отримувача та назву фінансової установи; виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором заборгованості; обґрунтованого розрахунку заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків. Також у відзиві на позов Відповідач посилається на положення Закону України «Про споживче кредитування» в частині несправедливості положень договору про споживчий кредит щодо встановлення плати за обслуговування кредиту, що є підставою для визнання таких положень недійсними. Крім того, Відповідач у відзиві заперечує проти позовних вимог про стягнення з нього комісії, посилаючись на введений в державі воєнний стан. Представником Відповідача [PERSON] на адресу суду подано заяву про розгляд справи без їх участі. Представник Позивача скористався правом на подання відповіді на відзив, в якій виклав свої заперечення проти викладених у відзиві на позов заперечень Відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 03.04.2025 року [PERSON] погодив пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення Кредитного договору (оферта) №02.04.2025-100002443, відповідно до пункту 1.1 якої є пропозиція ТзОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» укласти електронний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 3.1. Договору (Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) кредитної лінії) передбачено, що Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, комісію. Електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається Кредитодавцем та Позичальником у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця, заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (2.1.-2.2.3. Договору). Як вбачається з п.п.2.3.2-2.3.6. Договору позичальник, який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на вебсайті Кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону. вказаний Позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті; Позичальник в особистому кабінеті на вебсайті Кредитодавця обирає умови, на яких бажає класти виладонний кредитний договір: У випадку погодження Кредитодавця на обрані Позичальником умови Кредитодавець У особистому кабінеті на вебсайті Кредитодавця направляє Позичальнику пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) та заявку, а також формує формуляр форми відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) в електронній формі для її заповнення та підписання Позичальником. Також для підписання Позичальником відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) позичальнику передається одноразовий ідентифікатор B смс-повідомленні номер Позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті; телефону, вказаний. Позичальник, який прийняв (акцептував) пропозицію укласти електронний договір на умовах, викладених у вищевказаних пропозиції про укладення кредитного договору (оферту) та заявці, підписує відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отриманим ним у вищевказаному порядку. Зі змісту зазначеного договору встановлено, що його підписано позичальником одноразовим ідентифікатором Е598, який було надіслано на фінансовий номер телефону Відповідача [NUMBER] . Пунктами 3.1.-3.3.7 Договору передбачено, що за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти, комісію. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: 3.3.1. Дата надання/видачі кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.2. Сума Кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.3. Тип кредиту: фінансовий кредит; 3.3.4. Строк, на який надається Кредит: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.5. Дата повернення (виплати) кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.6. Проценти за користування Кредитом (Проценти): встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.7. Графік платежів: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Заявка є невід`ємною частиною кредитного договору від 03.04.2025 року, з якою Позичальник ознайомився 03.04.2025 року за цим посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompaniі згідно ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» «Кредитодавець». Кредитодавець: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР». Позичальник [PERSON] надав реквізити 5355-28ХХ-ХХХХ-5284 для перерахунку коштів. Відповідно до умов Кредитного договору (кредитної лінії) №№02.04.2025-100002443 від 03.04.2025 року позичальнику надається Кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту 03.04.2025; 2. Сума Кредиту: 28000 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит 140 днів з дати його надання.; Дата повернення (виплати) кредиту 20.08.2025. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. У п. 7 зазначено, що комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі - "Комісія") 4200 грн. 00 коп. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Неустойка 280,00 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (пункт 15). Згідно з п. 18 заявки визначено спосіб (способи) ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через систему Bank ID НБУ. В матеріалах справи міститься Інформація отримана з центрального вузла Системи\~ Bank ID НБУ на електронний запит на ідентифікацію з даними користувача, зі змісту якої вбачається факт ідентифікації [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Позичальник підтверджує, що йому надані та він отримав інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (він ознайомився з нею за посиланням https:// sgroshi.com.ua/ua/rozkritta-informacii), паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України "Про споживче кредитування", графік платежів з переліком складових загальної вартості кредиту відповідно до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту відповідно до правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, примірник цього договору (п.20 Заявки). Із зазначеної заяви встановлено, що вона підписана одноразовим ідентифікатором Е598, який було надіслано на фінансовий номер телефону Відповідача [NUMBER] . Так, згідно листа директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 10.09.2025 року №7-1009, 03.04.2025 року 12:29:09 було успішно перераховано кошти на платіжну карту [NUMBER] в сумі 28 000,00 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 699736274, призначення платежу видача за договором кредиту №02.04.2025-100002443. Факт приналежності картки [NUMBER] [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та перерахунок на цю картку коштів у сумі 28 000,00 грн. 03.04.2025 року стороною Відповідача не спростовано. Докази, які б спростовували такий факт, у матеріалах справи відсутні. Суд зауважує, що фактично у поданому на адресу суду відзиві на позов в частині посилання на відсутність доказів видачі кредиту саме Відповідачу, стороною Відповідача використовується концепція негативного доказу, що суперечить принцип змагальності сторін. Суд зауважує, що у відзиві Відповідач не заперечує факт приналежності йому карткового рахунку [NUMBER] \~ та надходження на нього 03.04.2025 року коштів у сумі 28 000,00 грн. за умовами кредитного договору №02.04.2025-100002443. Крім того, у прохальній частині Відповідач не заперечує проти стягнення з нього тіла кредиту у сумі 28000,00 грн., що свідчить про те, що ця обставина видачі кредиту ним визнається. Як неодноразово наголошувалося Верховним Судом у своїй практиці, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс (постанова КЦС ВС від 20.11.2024 року №686/28882/23). Доказів, які б спростовували факт приналежності картки [NUMBER] [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та перерахунок на цю картку коштів у сумі 28 000,00 грн. 03.04.2025 року за кредитним договором\~\~ №02.04.2025-100002443 стороною Відповідача не надано, і будь-яких заяв чи клопотань про витребування доказів ними не заявлялося. Суд також не приймає доводи сторони Відповідача про те, що в кредитному договорі №02.04.2025-100002443 від 03.04.2025 року зазначено не повний номер карткового рахунку, а маску картки, оскільки пунктом 10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03.11.2021 року №113 визначено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ [NUMBER] (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу). Отже, факт виконання Позивачем зобов`язань щодо видачі Відповідачу кредитних коштів в сумі 28 000,00 грн., підтверджується матеріалами справи, і стороною. Відповідача такої обставини не спростовано. Відповідно до Довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №02.04.2025-100002443 від 03.04.2025 року вбачається, що заборгованість [PERSON] складає: 28000,00 грн. - основний борг; 35280,00 грн. проценти, 2088,85 грн. комісія за надання, 14 000,00 грн. неустойка. Разом 79 368,85 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 03.04.2025 р. по 20.08.2025 р. Крім того, в позовній заяві представником Позивача зазначено про те, що на виконання зобов`язань за кредитним договором №02.04.2025-100002443 від 03.04.2025 року [PERSON] погашено 6 031,15 грн. (16.04.2025 року). Так, за змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Частиною 1 ст.1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч.3-6,8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч.12 ст.11 вказаного Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі. Так судом встановлено, що 03.04.2025 року між сторонами укладено кредитний договір №02.04.2025-100002443 у електронному вигляді шляхом підписання [PERSON] одноразовим ідентифікатором пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки. Вказаний електронний договір укладено відповідно до вимог чинного законодавства; особу [PERSON] ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання ідентифікаційних даних через систему Bank ID НБУ Укладаючи кредитний договір, сторони погодили всі істотні умови договору, зокрема, суму кредиту, відсоткову ставку та строк кредитування. Факт отримання [PERSON] 03.04.2025 року кредитних коштів підтверджується наявними в матеріалах справи документами, зокрема, листом директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 10.09.2025 року №7-1009. Згідно з наданим Позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №02.04.2025-100002443 від 03.04.2025 року вбачається, що заборгованість [PERSON] складає: 28000,00 грн. - основний борг; 35280,00 грн. проценти, 2088,85 грн. комісія за надання, 14 000,00 грн. неустойка. Разом 79 368,85 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 03.04.2025 р. по 20.08.2025 р. Відтак, сума тіла кредиту у розмірі 28 000,00 грн. підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. Докази, які б спростовували вищевказане, зокрема, доказів повернення тіла кредиту чи його частини, Відповідачем не надано. Щодо суми процентів за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Так, згідно умов договору №02.04.2025-100002443 від 03.04.2025 року строк кредитування\~ 140 днів. Процентна ставка стандартна фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. За розрахунком заборгованості за кредитним договором №02.04.2025-100002443 від 03.04.2025 року вбачається, що заборгованість [PERSON] за відсотками складає 35 280,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 03.04.2025 р. по 20.08.2025 р., тобто в межах узгодженого сторонами строку кредитування. Розмір процентів Позивачем визначено за ставкою 1% та в межах узгодженого сторонами договору строку кредитування, що відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Розрахунок відсотків має здійснюватися наступним чином: 140 днів х 1,00% х 28 000,00 грн. = 39 200,00 грн. Відповідачем загалом здійснено погашень за кредитним договором на суму 6031,15\~ грн. (16.04.2025 року), про що самостійно зазначено представником Позивача у позовній заяві. З даної суми 6031,15\~ грн. на погашення комісії за надання кредиту спрямовано 2111,15 грн. Отже, на погашення відсотків повинно спрямуватися 3920,00 грн. (6031,15 грн. 2 111,15 грн. = 3 920,00 грн.) Відтак, розрахунок процентів: 39 200,00 грн. 3 920,00 грн. = 35 280,00 грн. Отже, з [PERSON] на користь Позивача підлягає стягненню сума відсотків у розмірі 35 280,00 грн. Доводи Відповідача про відсутність в матеріалах справи розгорнутого розрахунку заборгованості за кредитним договором, що, на його думку, унеможливлює встановлення строку нарахування відсотків, суми основного боргу, на яку вони нараховані, відсутність формул та арифметичних дій, за допомогою яких здійснено розрахунки, а також пояснення використаних у розрахунку цифр із посиланням на відповідні докази відхиляються судом з огляду на те, що наявна в матеріалах справи довідка-розрахунок заборгованості за кредитним договором містить всі необхідні дані, з яких можливо встановити правильність проведеного Позивачем розрахунку розміру відсотків за користування кредитом. Суд зауважує, що Відповідачем тіло кредиту за кредитним договором не погашалося, а тому воно залишилося незмінним у 28 000,00 грн. Саме ця сума є основою для розрахунку. Формула, за якою здійснюється розрахунок відсотків, є загальновідомою: сума кредиту х відсоткова ставка за договором х кількість днів кредитування (28 000,00 грн. х 1% х 140 днів). Крім того, в розрахунку заборгованості Позивачем правильно враховано факт часткового погашення Відповідачем процентів (3 920,00 грн.), і вказану суму відмінусовано від загальної суми відсотків за кредитним договором. Щодо позовних вимог про стягнення комісії. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. У п. 7 Заявки до кредитного договору №02.04.2025-100002443 від 03.04.2025 року зазначено: "Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі- "Комісія") 4200 грн. 00 коп". Відтак, комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу. Вказана сума комісії у розмірі 4200,00 грн. за надання послуги, а саме: пов`язана з наданням Кредиту, а тому непогашена її частина у сумі 2088,85 грн. (4200,00 грн. 2111,15 грн. = 2 088,85 грн.) підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. Суд також зауважує, що у відзиві на позов Відповідач помилково ототожнює комісію за надання кредиту (пункт 7 кредитного договору) з комісією за обслуговування кредитної заборгованості (пункт 8 кредитного договору), які за своєю суттю є різними видами комісій. За даним позовом Позивачем не пред`явлено вимог про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а тому відповідні пояснення Відповідача щодо необґрунтованості встановлення такого виду комісії, не приймаються судом до уваги, оскільки вони не стосуються конкретного предмета даного спору. Щодо стягнення неустойки. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти введений 24.02.2022 року воєнний стан, вказана обставина є загальновідомою. Позивачем нараховано суму неустойки за період з 03.04.2025. року по 20.08.2025 року, тобто на період дії воєнного стану. Відтак, враховуючи положення пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України Суд не вбачає підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача суми неустойки в розмірі 14 000,00 грн., а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Отже, враховуючи, що Відповідач не виконала зобов`язання за укладеним договором, Суд вважає доведеними наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за Кредитним договором (оферти) №02.04.2025-100002443 від 03.04.2025 року в розмірі 65 368,85 грн., яка складається з: 28 000,00 грн. - основний борг, 35 280,00 грн. проценти, 2 088,85 грн. комісія за видачу кредиту. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Докази, які б спростовували доводи Позивача та факт невиконання належним чином\~ Відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором (оферти) №02.04.2025-100002443 від 03.04.2025 року в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1995,11 грн. На підставі викладеного, відповідно до 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial