Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

20.06.2025 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона з відповідачем з 03 січня 2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за актовим записом 01. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони припинили вести спільне господарство та підтримувати шлюбні відносини, у зв`язку з різними поглядами на життя, шлюб та сім`ю. Позивач [PERSON] вважає, що сім`я з відповідачем остаточно розпалась і подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить його інтересам. У зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за актовим записом 01. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності, відзиву на позов не надала, хоча про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному сайті суду. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 03 січня 2023 року підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 03 січня 2023 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Серії [NUMBER] , про що 03 січня 2023 року складено відповідний актовий запис №01. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 9статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як зазначено устатті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч.3, 4ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч.2 ст.104 та ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно дост. 110 цього Кодексу. Частиною 1статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved