Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У червні 2025 позивач звернувся до суду з позовною заявою до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про встановлення факту припинення іпотеки та скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна. В якій просить встановити факт припинення іпотеки за іпотечним договором від 19.11.2004, посвідчений приватним нотаріусом, на той час, Прилуцького міськрайонного нотаріального округу Чернігівської області Могиленко Л.М. за реєстром №4709, який був укладений між [PERSON] , [PERSON] та ВАТ «Банк Демарк», скасувати запис про заборону відчуження житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , від 19.11.2004, номер запису про обтяження - 32409161. Позовні вимоги мотивує тим, що 19.11.2004 між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Демарк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1058 про надання кредиту шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у розмірі 20\~000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок), з кінцевим строком повернення кредиту - вісімнадцятого листопада дві тисячі п`ятого року, зі сплатою 22% (двадцяти двох відсотків) річних за користування кредитом, можливої пені та штрафів. Для забезпечення виконання зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором [PERSON] та [PERSON] передали в іпотеку належний їм на праві спільної часткової власності житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , розміщений на земельній ділянці територіальної громади міста Прилуки. Факт укладання іпотечного договору 19.11.2004 за реєстром №4709 було посвідчено Могиленко Ларисою Миколаївною, приватним нотаріусом, на той час, Прилуцькою міського нотаріального округу Чернігівської області. Право власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Прилуцькою міською радою 06.11.2003, зареєстрованим Прилуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації 19.11.2004, запис №671, в книзі - 104 та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний №338211. 19.11.2004 на підставі вищезазначеного Договору іпотеки державним реєстратором Прилуцької міської ради Чернігівської області Веремійчик І.С. було внесено запис про обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження - 32409161. [PERSON] вчасно погасила кредит, наданий їй ВАТ «Банк Демарк» за кредитним договором №1058 від 19.11.2004. Проте документи, які б підтверджували даний факт не збереглися та відновити зазначені документи не можливо, у зв`язку з припиненням діяльності ВАТ «Банк Демарк» (код ЄДРПОУ 19357516) шляхом ліквідації. Крім того, з моменту погашення кредиту минуло близько 15 років, що є об`єктивною причиною втрати відповідних підтверджуючих документів, оскільки строк їх зберігання зазвичай обмежений нормативними термінами, встановленими для фінансових документів. У зв`язку з цим позивач позбавлений можливості отримати офіційне підтвердження факту припинення зобов`язання зі сторони банку. ВАТ «Банк Демарк» припинило свою діяльність відповідно до рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Згідно з цим рішенням, банк не функціонує з 2015 року та був ліквідований без правонаступників. Таким чином, іпотекодержатель ВАТ «Банк Демарк» (код ЄДРПОУ 19357516) станом на теперішній час ліквідовано як юридичну особу без правонаступників. Проте, запис про реєстрацію обтяження не скасований, адже повідомлення про припинення іпотеки у порядку статті 74 Закону України «Про нотаріат» не подано. З часу припинення юридичної особи кредитора заборону на відчуження майна, переданого в іпотеку банку не знято, у зв`язку з чим, [PERSON] , як співвласник житлового будинку, звернувся до приватного нотаріуса з приводу зняття заборони відчуження, проте приватний нотаріус [PERSON] відмовила у вчиненні вказаної реєстраційної дії та роз`яснила про необхідність звернення до суду для зняття заборони відчуження будинку. Таким чином наявність запису про обтяження порушує право власників предмета іпотеки, тобто права [PERSON] та [PERSON] самостійно розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. У зв`язку з чим, [PERSON] , як один співвласник житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, вимушений звертатись до суду для захисту своїх порушених прав. 20.06.2025 від Національного банку України надійшов відзив на позовну заяву в якому він не визнає позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні при цьому зазначає, що відповідно до ч.4\~ст.\~4\~Закону України\~«Про Національний\~банк України»\~та ч.3\~ст.\~5\~Закону України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» Національний\~банк не\~відповідає за\~зобов`язаннями банків,\~а банки\~не відповідають\~за зобов`язаннями\~Національного банку,\~якщо інше\~не передбачено\~законом або\~договором.\~Тобто,\~Національний банк\~є неналежним\~Відповідачем по\~справі,\~оскільки не\~є стороною\~кредитного та\~іпотечного договорів,\~не наділений\~функціями офіційного\~визнання і\~підтвердження фактів\~набуття,\~зміни або\~припинення обтяжень\~речових прав\~на нерухоме\~майно.\~Національний банк\~не є\~правонаступником ВАТ\~«Банк «Демарк»,\~а тому\~не може\~бути відповідачем\~у цій\~справі.\~З позовної\~заяви Позивача\~не вбачається\~з яких\~порушених Національним\~банком його\~прав або\~інтересів випливають\~позовні вимоги\~Позивача.Отже, Позивачем обрано неналежний спосіб захисту оспорюваного права. Крім того, повідомляють, що згідно з актами від 04.01.2019 №23, від 14.05.2021 №24, від 01.05.2023 №25, від 14.04.2025 №26 «Про вилучення для знищення документів ПАТ «Банк «Демарк» за 2003-2019 роки, не внесених до Національного архівного фонду», документи тимчасового (до 10 років включно) зберігання, в тому числі «Кредитні справи позичальників», «Копії кредитних договорів та інші документи, що супроводжують кредитні справи», «Кредитний портфель. Відомості про стан пролонгованої та простроченої заборгованості», «Листування з пропозиції щодо реалізації активів Банку», «Документи (угоди, повідомлення, скарги), що подаються на торги (аукціони, конкурси)», «Документи із інвентаризації рахунків балансу та матеріальних цінностей (інвентаризаційні описи, розшифровки рахунків дебіторської та кредиторської заборгованості, акти, протоколи)» за 2003-2019 роки, були вилучені та знищені в установленому порядку у зв`язку із закінченням строку їх зберігання, який становить п`ять років. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке було відкладено до 15.10.2025. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.10.2025 підготовче провадження закрито та призначено до судового розгляду по суті на 27 листопада 2025 року. ІІІ. Позиції сторін В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені у письмовому відзиві. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні з приводу задоволення позову не заперечувала. Відтак, 27.11.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. V. Фактичні обставини встановлені судом Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого Прилуцькою міською радою від 06.11.2003, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №159254225 від 12.03.2019, [PERSON] є власником частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с.10, зворот). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №159254271 від 12.03.2019, [PERSON] є власником частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с.11, зворот). 19.11.2004 Відкрите акціонерне товариство «Банк «Демарк» та [PERSON] уклали кредитний договір №1058, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 20\~000 грн. зі сплатою відсотків, з кінцевим строком повернення кредиту 18.11.2005. Відповідно до копії Іпотечного договору від 19.11.2004 між [PERSON] , [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Банк «Демарк» було укладено іпотечний договір з метою забезпечення виконання зобов`язання, яке виникло у [PERSON] на підставі кредитного договору №1058 від 19.11.2004. Для забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором [PERSON] та [PERSON] передали ВАТ «Банк «Демарк» в іпотеку житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , розміщений на земельній ділянці територіальної громади м. Прилуки (а.с.12,13, зворот). Згідно Інформації від 28.05.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 19.11.2004 за номером запису про обтяження №32409161, державним реєстратором Прилуцької міської ради Чернігівської області Веремійчик І.С. внесено запис про обтяження: заборона на нерухоме майно, підстава для державної реєстрації: іпотечний договір, серія та номер: реєстр №4709, виданий 19.11.2004, видавник: Приватний нотаріус Могиленко Лариса Миколаївна, власники: [PERSON] , [PERSON] , відомості про реєстрацію до 01.01.2013: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1486280, 19.11.2004 18:05:25 (а.с.14,15). Відповідно до інформації розміщеної на сайті Національного банку України в розділі «Реорганізація, припинення та ліквідація» вбачається, що ПАТ «Банк «Демарк» відповідно до рішення НБУ про ліквідацію 30 січня 2015 року припинило свою діяльність в зв`язку з відкликанням НБУ банківської ліцензії та ліквідацією банку. Згідно з цим рішенням, банк не функціонує з 2015 року та був ліквідований (а.с.16 зворот). 21.05.2025 [PERSON] звернувся до нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Могиленко Л.М. з усною заявою про зняття заборони відчуження житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з повним погашенням перед Відкритим акціонерним товариством «Банк «Демарк» заборгованості за кредитним договором №1058 від 19.11.2004. Проте, листом №225/01-16 від 21.05.2025 приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] відмовила, оскільки відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат» нотаріус знімає відчуження нерухомого майна у зв`язку із: повідомленням кредитора (позикодавця) про погашення кредиту (позики); припиненням, розірванням іпотечного договору, договору застави, на підставі якого було накладено заборону відчуження; рішенням суду; в інших випадках, встановлених законодавством. Оскільки, як зазначалося у зверненні [PERSON] погасила кредит, наданий їй Банком «Демарк» за кредитним договором №1058 від 19.11.2004, проте документи, які б підтверджували даний факт, не збереглися та відновити зазначені документи неможливо, у зв`язку з припиненням діяльності зазначеного Банку. На підставі вищезазначеного та у зв`язку з відсутністю у заявника необхідних документів, передбачених статтею 74 Закону України «Про нотаріат», було запропоновано звернутися до суду для зняття заборони відчуження житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до зазначеного реєстру 23.01.2020 внесено запис №10641110033001921 про державну реєстрацію припинення Банку «Демарк» як юридичної особи. Станом на 27.11.2025 Державний реєстр банків не містить відомостей щодо реєстрації Національним банком України банку, що став правонаступником Банку «Демарк». Згідно з положеннями Закону України «Про Національний банку України», Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Національний банку України не є правонаступником Банку «Демарк». За даним з Єдиного реєстру боржників відомості про [PERSON] та [PERSON] , відсутні. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6статті 3 ЦК Украйни). Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20). Право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою (пункт 1 частини першої статті 593 ЦК України). Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Іпотека припиняється уразі припинення основного зобов`язання (абзац 1 частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України). Судом установлено, що 19.11.2004 між [PERSON] та ВАТ «Банк «Демарк» було укладено кредитний договір №1058, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 20\~000 грн. з кінцевим строком повернення 18.11.2005. Для забезпечення вказаного кредиту між [PERSON] , [PERSON] та ВАТ «Банк «Демарк» було укладено іпотечний договір, посвідчений 19.11.2004 приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Могиленко Ларисою Миколаївною за реєстровим №4709. Об`єктом застави за договором є житловий будинок [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] . Згідно з Інформації від 28.05.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 19.11.2004 за номером запису про обтяження №32409161, державним реєстратором Прилуцької міської ради Чернігівської області Веремійчик І.С. внесено запис про обтяження: заборона на нерухоме майно, підстава для державної реєстрації: іпотечний договір, серія та номер: реєстр №4709, виданий 19.11.2004, видавник: Приватний нотаріус Могиленко Лариса Миколаївна, власники: [PERSON] , [PERSON] , відомості про реєстрацію до 01.01.2013: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1486280, 19.11.2004 18:05:25. Відповідно до інформації розміщеної на сайті Національного банку України в розділі «Реорганізація, припинення та ліквідація» вбачається, що ПАТ «Банк «Демарк» відповідно до рішення НБУ про ліквідацію 30.01.2015 припинило свою діяльність в зв`язку з відкликанням НБУ банківської ліцензії та ліквідацією банку. Згідно з цим рішенням, банк не функціонує з 2015 року та був ліквідований без правонаступників (а.с.16 зворот). Також встановлено, що правонаступники Банку «Демарк» відсутні. З урахуванням установлених обставин у цій справі, положень статті 609 ЦК України, ліквідації юридичної особи позикодавця (Банк «Демарк») за кредитним договором №1058 від 19.11.2004 укладеним між ВАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] , існують підстави для висновку про припинення зобов`язань за кредитним договором, та внаслідок цього припинення іпотеки за іпотечним договором від 19.11.2004 укладеного між ВАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] , [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Могиленко Ларисою Миколаївною за реєстровим №4709, об`єктом обтяження за договором є житловий будинок [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] , щодо якого 19.11.2004 за №32409161 державним реєстратором Прилуцької міської ради Чернігівської області Веремійчик І.С. внесено запис про обтяження: заборона на нерухоме майно, підстава для державної реєстрації: іпотечний договір, серія та номер: реєстр №4709, виданий 19.11.2004, видавник: Приватний нотаріус Могиленко Лариса Миколаївна, власники: [PERSON] , [PERSON] , відомості про реєстрацію до 01.01.2013: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1486280, 19.11.2004 18:05:25. Тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див. зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі №180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі №520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі №214/7462/20). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №638/2304/17 (провадження №61-2417сво19). Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина перша статті 8 ЦК України). Тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить: законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті1,9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин. Суд зауважує, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Суд констатує, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України). Суд підкреслює, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону. Судом встановлено, що ВАТ «Банк «Демарк» ліквідовано, а Національний банк України не являється правонаступником банку і як наслідок не являється належним відповідачем, а тому позовні вимоги до останнього не підлягають задоволенню. За таких обставин та з урахуванням наявних підстав вважати іпотеку припиненою, суд вважає за можливе встановити факт припинення іпотеки та скасувати запис про заборону відчуження на іпотечне майно, які внесені на підставі іпотечного договору від 19.11.2004 укладеного між ВАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] , [PERSON] . Суд акцентує увагу, що дане рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування заборони відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року справа № 295/7291/20, провадження № 61-11106св21. На підставі викладеного,

Outcome: approved