Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 41351,58 грн та судові витрати. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що 28.09.2020 між сторонами було укладено кредитний договір. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 16.07.2025 становить 41351,58 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.09.2025 відкрито спрощене провадження по справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання, у якому просив про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, 28.09.2020 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № б/н у вигляді заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 75000,00 грн, зі строком кредитування 12 місяців з пролонгацією, з відсотковою ставкою 40,8 % річних. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані АТ КБ «Приватбанк» відповідачеві [PERSON] , які вона використала у повному обсязі. Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач систематично не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, допустила заборгованість зі сплати кредиту у розмірі 41351,58 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 40308,38 грн; заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 1043,20 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 28.09.2020 у розмірі 41351,58 грн. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану кредитну заборгованість. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved