Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Представник ТОВ "ФК "Віва Капітал" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту № 1423616564026 від 23.08.2024 року у загальному розмірі 31 410 грн, а також судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 10 600 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що відповідно\~до умов\~кредитного договору\~№ 1423616564026\~від 23.08.2024\~року,\~укладеного між\~ [PERSON] \~та ТОВ\~"ФК\~"Віва\~Капітал",\~відповідач отримав\~кредит у\~розмірі 7500\~грн.\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом.\~Кредит надано\~строком на\~120\~днів з\~23.08.2024\~р.\~по 21.12.2024\~р.\~Відповідач не\~повернув своєчасно\~кредитодавцю грошові\~кошти для\~погашення заборгованості\~за кредитом\~та відсотками,\~внаслідок чого,\~утворилася заборгованість\~перед позивачем,\~яка станом\~на 10.09.2025\~ року\~становить 31\~410\~грн.,\~з яких:\~7500\~грн.\~-\~заборгованість за\~кредитом;\~8910\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками;\~штраф \~15\~000\~грн. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Харкова від 16.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, в позовній заяві зазначено про розгляд справи у відсутність представника позивача, представник позивача позовні вимоги підтримав, не запречував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим, на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Харкова від 03.12.2025 року, проведено заочний розгляд даної справи,\~згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов до наступного. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 23.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Віва Капітал" та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у кредит продукту "Старт" № 1423616564026 згідно з умовами якого, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 7500 грн. на строк 120 днів з 23.08.2024 року по 21.12.2024 року. Дисконтна процентна ставка становить 0,99 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Базова процентна ставка складає 0,99 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом і по день повернення кредиту. В матеріалах справи наявний паспорт кредиту до договору № 1423616564026 від 23.08.2024 року, у якому містяться основні умови кредитування. Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Віва Капітал", [PERSON] 23 серпня 2024 року були перераховані кредитні кошти у розмірі 7500 грн. на картку № [NUMBER] . Як вбачається з довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Контрактовий дім" вих. № 7/13737 від 06 серпня 2025 року, 14 вересня 2024 року на картку № [NUMBER] були перераховані грошові кошти у розмірі 7500 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст. 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 цього Закону). Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 12 статті 11 Закону України "Про електронні довірчі послуги" встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ "ФК "Віва Капітал" та [PERSON] підписано одноразовим ідентифікатором. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит у визначений договором строк. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ "ФК "Віва Капітал" виконало належним чином, надававши відповідачу кредитні кошти в розмірі 7500 грн. Однак, відповідач не виконав умови кредитного договору в частині повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 10.09.2025 року становить 31 410 грн., з яких: 7 500 грн. заборгованість за кредитом, 8910 грн. заборгованість за відсотками, 15 000 грн. штраф, що підтверджується розрахунком позивача. Щодо нарахування штрафу, слід зазначити наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан з 05:30 24.02.2022, який неодноразово продовжено і триває на даний час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 № 183/7850/22\~зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. За встановлених обставин стягнення штрафу, що є відповідальністю за неналежне виконання грошового зобов`язання, у розмірі 15 000 грн. за кредитним договором у період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону. Отже, загальна сума заборгованості за Договором про надання грошових коштів у кредит продукту "Старт" № 1423616564026 від 23.08.2024 року, яка повинна підлягати до стягнення з відповідача становить 16410 грн., з яких: 7 500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8910 грн. - заборгованість за відсотками. Позовні вимоги в частині стягнення штрафу за даним договором задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується наступним. Так, позивач просив стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10 600 грн. Статтею 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями статті 59\~Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 19\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Статтею 141 ЦПК України\~визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено,\~що понесені\~ТОВ "ФК\~"Віва\~Капітал"\~витрати на\~правничу допомогу\~в розмірі\~10\~600\~грн.\~підтверджуються матеріалами\~справи,\~а саме:\~договором про\~надання правової\~допомоги №\~1\~від 02.01.2025;\~актом виконаних\~робіт відповідно\~до договору\~про надання\~правової допомоги\~№ 1\~від 02.01.2025, складеним 18.08.2025 року; платіжною інструкцією № LK840/35 від 15.08.2025 року. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial