Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Представник Тараненко А.І. в інтересах\~ позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», що знаходиться в м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, звернувся до суду із позовом до [PERSON] , яка зареєстрована за адресою:\~ [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №613811190 від 22.01.2022\~ у розмірі 21130,20 грн.;\~ судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.. Мотивує тим, що 22.01.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір №613811190, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового персонального ідентифікатора MNV76HJ6.\~ Відповідно до умов договору Кредитодавець надав відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 18900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, а Позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за його користування відповідно до умов зазначених в цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Грошові кошти, шляхом ініціювання через банк провайдер,\~ товариство перерахувало відповідачу, на банківську карту № [NUMBER] , що свідчить про те, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця.\~ 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. В подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, в тому числі щодо продовження терміну дії договору. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача. 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ\~ «ФК\~ «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №613811190 від 22.01.2022. Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування належним чином не виконує і станом на дату подання позовної заяви загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 21130,20 грн., з яких: 18900,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 2230,20 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, ухвала про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження направлялася за місцем реєстрації відповідача, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 22.01.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір №613811190, у формі електронного документа\~ з використанням електронного підпису, згідно з умовами якого відповідачу надано кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 18900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, тобто до 21.02.2022, що підтверджується заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 22.01.2022, договором кредитної лінії №613811190, паспортом споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №613811190\~ від 22.01.2022 та довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Представником позивача надані докази про зарахування на рахунок відповідача №4441-11xx-xxxx-3358 коштів у розмірі 18900,00 грн. за кредитним договором №613811190, що підтверджується платіжним дорученням від 22.01.2022,\~ електронним повідомленням\~ щодо перерахування коштів, та листом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 05.08.2025 № БТ/6471, з якого слідує, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) Банком емітувалась платіжна картка\~ № [NUMBER] , на яку\~ 22.01.2022 о 19:45:13 було здійснено зарахування коштів в сумі 18900,00 грн., отже, факт, що відповідачка отримала 18900,00 грн. від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підтверджується належними та допустимими доказами. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. Згідно з п. 2.1 укладеного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Згідно з п.п. 1.3. договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відтак, договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії договору закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2018, 31.12.2020, 31.12.2021,\~ 31.12.2022 та 31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткові угоди №№19,26,27, 31 та 32 про продовження дії договору. Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2022,\~ Реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги, зокрема,\~ до [PERSON] за кредитним договором №613811190 від 22.01.2022. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, строк дії якого закінчується 31.12.2024. Отже, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги, зокрема,\~ до [PERSON] за кредитним договором №613811190 від 22.01.2022, про що свідчить копія Реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023. З копії платіжної інструкції в національній валюті № 4939 від 31.10.2023 видно, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» здійснено оплату за відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами\~ згідно Договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023\~ на загальну суму 3139070,13 грн.. 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до боржників, за кредитними договорами, про що свідчить Договір факторингу № 29/05/25-Е та акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025. З платіжних інструкцій в національній валюті №№243,245 від 04.06.2025, №№ 246,247 від 05.06.2025 та № 248 від 06.06.2025 слідує, що\~ ТОВ «ФК» ЕЙС»\~ здійснено оплату за відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами\~ згідно Договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 на загальну суму 4437227,55 грн.. З Реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022, Реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, Реєстру боржників до Договору факторингу № 29/05/25-Е\~ від 29.05.2025, розрахунків заборгованості та виписки з особового рахунку видно, що заборгованість відповідача за кредитним договором\~ №613811190 становить 21130,20 грн., що складається із: 18900,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту та 2230,20 грн. прострочена заборгованість за процентами. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів врегульовані Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно з п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. (ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа, що закріплено в ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».\~ Доводи представника позивача не спростовано. Враховуючи, що відповідач умови договору добровільно не виконує, встановивши, що позивач набув права вимоги до відповідача, суд вважає, що з неї слід стягнути вказану заборгованість. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимог представника позивача про стягнення з відповідача суми витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК» ЕЙС»\~ та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» укладено договір № 29/05/25-01 від 29.05.2025 про надання правничої допомоги\~ та укладено додаткову угоду № 25770576744 до договору про надання правничої допомоги\~ від 30.05.2025, в якій зазначено, що Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів ТОВ «ФК» ЕЙС» по справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема, по справі [PERSON] .. Вартість надання правової допомоги\~ склала 7000,00 грн., про що свідчить протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги\~ №29/05/25-01 від 29.05.2025 та акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025 (а.с.75-78). Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 13.05.2025 у справі №275/150/22 (провадження № 61-13766св24) вказав наступне. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: approved