Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

У липні 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 165 403 грн. 05 коп. та судові витрати по справі у розмірі 2 422 грн. 40 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач звернувся до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 15.08.2007 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача повністю підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку, і у подальшому кредитний ліміт було збільшено до 139 000 грн. В подальшому відповідачем 05.08.2021 року підписано заяву про приєднання до умов та правил дання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Відповідач за вказаним договором зобов`язання не виконав. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 11.06.2025 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 165 403 грн. 05 коп., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 136 471 грн. 41 коп. та заборгованості за простроченими відсотками 28 931 грн. 64 коп. Тому позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 31.07.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 31.07.2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що 15.08.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов та правил банківських послуг», в якій виявив бажання оформити на своє ім`я кредитну картку «Універсальна». У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що відповідач згідно договору б/н отримав кредитну картку: № [NUMBER] , дата відкриття 15.08.2007 року, термін дії 08/11; № [NUMBER] , дата відкриття 04.09.2007 року, термін дії 09/11; № [NUMBER] , дата відкриття 15.08.2011 року, термін дії 09/13; № [NUMBER] , дата відкриття 30.08.2013 року строк дії 09/15; № [NUMBER] дата відкриття 31.08.2016 року строк дії 08/17; № [NUMBER] , дата відкриття 31.08.2016 року строк дії 09/17; № [NUMBER] , дата відкриття 28.08.2017 року строк дії 08/18; № [NUMBER] , дата відкриття 28.08.2017 року строк дії 02/20; № [NUMBER] , дата відкриття 29.08.2018 року строк дії 08/21; № [NUMBER] , дата відкриття 05.08.2021 року строк дії 08/24; Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки 15.08.2007 року відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] ; 25.02.2020 року збільшення кредитного ліміту до 139 000 грн.; 07.03.2025 року зменшено кредитний ліміт. До кредитного договору банк додав Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 11.06.2025 року становить 165 403 грн. 05 коп., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 136 471 грн. 41 коп. та заборгованості за простроченими відсотками 28 931 грн. 64 коп. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У заяві [PERSON] від 15.08.2007 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови щодо вартості кредиту, встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути також складові його повної вартості прострочені відсотки. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, не означає погодження сторонами нарахування відсотків, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20. Однак, суд зазначає, що матеріали справи містять підписану [PERSON] заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 05.08.2021 року. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 11.06.2025 року відповідач перед позивачем має заборгованість у розмірі 165 403 грн. 05 коп., в розрахунок якої входять відсотки у розмірі 28 931 грн. 64 коп., які нараховані з 01.01.2025 року, тобто після підписання відповідачем 05.08.2021 року Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг у АТ КБ «ПриватБанк», в яких погоджено відсоткову ставку річних для карти «Преміальних карток Platinum» у розмірі 36 %. Таким чином, відповідач був ознайомлений з розміром процентної ставки та погодився із ним, а отже сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитом, який повинен застосовуватися при розрахунку заборгованості за кредитним договором. З виписки за договором № б/н на ім`я [PERSON] вбачається, що баланс на кінець періоду склав 165 403 грн. 05 коп., тобто дорівнював сумі загальної заборгованості, вказаної у розрахунку, з якої прострочені відсотки склали суму у розмірі 28 931 грн. 64 коп., а тіло кредиту у розмірі 136 471 грн. 41 коп. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зазначена документація є належними та допустимими доказами отримання відповідачем кредиту після погодження сторонами відсотків за його користування. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання банківських послуг станом на 11.06.2025 року в розмірі 165 403 грн. 05 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 136 471 грн. 41 коп. та заборгованості за простроченими відсотками 28 931 грн. 64 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір за подачу позову у розмірі 2 422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved