Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

[PERSON] 01.10.2025 року звернулась до Новокодацького районногоо суду міста Дніпра з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що з 30.11.2001 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . Від спільного подружнього життя мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Наразі до Новокодацького районного суду міста Дніпра подано позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. 06.08.2023 року виїхала разом з донькою за межі України та перебуває в Польщі. Відносини з відповідачем погіршилися, він відмовляється надавати належну допомогу на утримання доньки. Перемовини щодо виконання своїх обов*язків не дали позитивних результатів та досягти згоди про сплату аліментів у добровільному порядку не виявилося можливим. Зазначає, що дуже важко самостійно утримувати доньку та забезпечувати її всім необхідним. Таке ухилення порушує права малолітньої дитини та негативно впливає на її нормальний і всебічний розвиток, як особистості. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2025 року і до повноліття дитини. Ухвалою судді від 08.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання учасники судового процесу не з*явилися. 03.12.2025 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Кононенко О.Р. про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника. Позов підтримує та просить задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився повторно. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. На підставі ст.280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом втсновлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюб із 30.11.2001 року. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . 06.08.2023 року позивачка разом з донькою виїхали за межі України та перебувають в Польщі. Малолітня дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] не приймає участь в утриманні доньки, обставини викладені в позові не спростував, шляхом надання відповідних доказів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, з урахуванням вищевказаного та інтересів дитини, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення аліментів з відповідача на користь позивача у розмірі частини з усіх видів заробітку (дходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2025 року і до повноліття дитини Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved