Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В кінці липня 2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» звернулось до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, 18 січня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено кредитний договір №8242899, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000 гривень на строк 360 днів зі сплатою процентів за фіксованою процентною ставкою 0,95% в день, комісії у розмірі 862 гривні 50 копійок та в разі порушення кредитного зобов`язання відповідач зобов`язалася сплатити неустойку у розмірі 250 гривень 00 копійок за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало своє зобов`язання за договором позики та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень. 26 червня 2025 року згідно умов договору факторингу №26/06/25 від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Фінпром Маркет» право вимоги за кредитним договором № 8242899 від 12 травня 2025 року. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому ТОВ «Фінпром Маркет» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 19072 гривні 50 копійок, що складається: заборгованості за тілом кредиту 5000 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками 4322 гривні 50 копійок, неустойка 9750 гривень 00 копійок. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Ткаченко Ю.О. надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов, а розгляд цивільної справи здійснити за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. Про час та місце розгляду цивільної справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися на адресу суду з відміткою про отримання. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.91-93) Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 18 січня 2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклало з [PERSON] кредитний договір №8242899. За яким ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 360 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 0,95% в день (фіксована процентна ставка) (а.с.23-37). ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало своє грошове зобов`язання та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень 00 копійок. Вказана обставина підтверджується інформаційною довідкою від 25 червня 2025 року, виданою ТОВ «Фінансова компанія «Фінексперс» №КД-000034695/ТНПП (а.с.40). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що кредитний договір №8242899 від 12 травня 2025 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора 732645. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. 03 квітня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір відступлення прав вимоги № 26/06/25 (а.с.43-49) [PERSON] неналежним чином виконувала грошове зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість у розмірі 19072 гривні 50 копійок, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5000 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками у розмірі 4322 гривні 50 копійок. Зі змісту вказаного розрахунку вбачається, що у [PERSON] також виник борг по сплаті неустойки в розмірі 9750 гривень 00 копійок. Однак, згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем. Тому неустойка в розмірі 9750 гривень 00 копійок також підлягає виключенню із загального боргу за кредитним договором №8242899 від 18 січня 2025 року. Таким чином, загальний розмір боргу відповідача за кредитним договором №8242899 від 18 січня 2025 року становить 9322 гривні 50 копійок. (5000 + 4322,50). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду [PERSON] хоча б частково повернула означений борг. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «Фінпром Маркет» належить стягнути борг за кредитним договором №8242899 від 18 січня 2025 року в розмірі 9322 гривні 50 копійок. Підстави для стягнення з [PERSON] боргу в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги слід відмовити 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції №5799357115.1 від 16 липня 2025 року (а.с.9) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Фінпром Маркет» сплатило судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Пред`явлений позов задоволений частково, а саме 48,87% (9322,5/19072,5 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1183 гривні 82 копійки (2422,40 / 100% ? 48,87%). Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснювала адвокат Ткаченко Ю.О. на підставі договору про надання правової допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року (а.с.66-71). Відповідно до витягу з акту №16-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 11.07.2025 року, укладеного між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною остання взяла на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з Близнюк К.В. (а.с.74). Згідно витягу з акту №16-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 11.07.2025 року, ТОВ «Фінпром Маркет» понесло витрати на оплату правової допомоги у розмірі 3500 гривень 00 копійок. Отже враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, то й заявлені позивачем вимоги про відшкодування понесених витрат на правову допомогу підлягають задоволенню на 48,87%, що становить 1710 гривень 45 копійок (3500 / 100 х 48,87%). На підставі викладеного та

Outcome: partial