Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , архівних довідок №246/01-14 та №2047/01-14 від 08.07.2025 року, виданих Радивилівським трудовим архівом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що\~вона в травні 2025 року звернулася до Управління обслуговування громадян відділу обслуговування громадян №8 Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою про призначення пенсії за віком. 29.08.2025 отримала відповідь про відмову, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, з огляду на те, що в архівних довідках по батькові вона значиться « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним за якими її по батькові « [PERSON] ». Як зазначено у відмові, за наявними документами та даними системи персоніфікованого обліку її страховий стаж становить 8 років 5 місяців 8 днів, що недостатньо для призначення пенсії. До страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі відповідно до архівної, виданої Радивилівським трудовим архівом, оскільки зазначене в ній по батькові [PERSON] не відповідає паспортним даним « [PERSON] ». Через допущені недоліки (помилки) заявник позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання пенсії, у зв`язку з чим просить суд встановити факт належності їй вказаних документів. Ухвалою суду від 22 жовтня 2025 заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 27 жовтня 2025 року недоліки, вказані в ухвалі суду заявником усунуто. Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року ухвалою суду прийнято заяву, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник зацікавленої особи\~Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, відзив на заяву не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у відсутності представника не надавав. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить наступних висновків. Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданим 20 листопада 1997 р. Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області заявник значиться як [PERSON] , [INFO] . Повне прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] також підтверджується карткою платника податків (а.с.4, 5) Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] . (а.с.18) Після укладення шлюбу 07 травня 1988 року з [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом на укладення шлюбу. (а.с.19) В матеріалах справи наявна копія диплому Серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] в 1982 році вступила до Львівського ордена Трудового Червоного Прапору зооветеринарного інституту та у 1987 року закінчила повний курс названого інституту. (а.с.17) З метою оформлення пенсії [PERSON] . Радивилівським трудовим архівом видано архівну довідку №247/01-14 від 08.07.2025 року, в якій зазначено, що [PERSON] (так зазначено в документі) дійсно працювала у колгоспі ім. Кузнєцова з грудня 1982 по березень 1991 р. У відомостях про кількість вироблених л/днів на виробництві в період з грудня 1982 по березень 1991 року є дані про кількість відпрацьованих л/днів [PERSON] . (а.с.10) Також у архівній довідці №246/01-14 від 08.07.2025 року виданої Радивилівським трудовим архівом, зазначено, що у книзі обліку розрахунків по оплаті праці за 1987 -1991 роках колгоспу ім.Кузнєцова є відомості про заробітну плату [PERSON] (так зазначено в документі) (а.с.11) Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пункт 6 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.п.1, 2 розділу III Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 року №295/5, архівні довідки про підтвердження трудового стажу оформлюються лише за той період роботи, відомості про який є в документах архіву. При цьому зазначаються точна назва посади, яку обіймала фізична особа, і період її роботи на цій посаді. До архівної довідки для призначення пенсії або перерахунку пенсії включаються відомості, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1. За змістом п.п.2 п.2.1 Розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1 (з наступними змінами), до заяви про призначання пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). Відповідно до пунктів 3, 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, крім іншого, довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Тобто встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами ПФУ. Наведенні вище положення закону вказують на те, що оскільки встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами ПФУ, незгода з їх рішенням оскаржується в порядку адміністративного судочинства до суду, окрім випадку передбачено п. 26 зазначеного Порядку, коли особа без оскарження рішення про відмову у призначенні пенсії має право в судовому порядку встановити лише факт належності документів, що підтверджують трудовий стаж. Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму ВС України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмовими доказами. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Із змісту архівних довідок №246/01-14 від 08.07.2025 року та №247/01-14 від 08.07.2025 року, виданих Радивилівським трудовим архівом про встановлення факту належності яких заявник звернувся до суду з відповідною заявою, та наданих заявником письмових доказів вбачається, що вказаних в даних архівних довідках відомості написання її по батькові не відповідають даним, зазначених в належних їй паспорті громадянина України та інших документах, внаслідок чого суд приходить до висновку про належність заявнику вказаних вище архівних довідок. Будь-яких інших обставин, які б спростовували належність саме заявнику [PERSON] вищевказаних архівних довідок судом під час розгляду справи встановлено не було. Окрім того, суд вважає, що спір про право між заявником та Головним управлінням Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії відсутній, оскільки в даному випадку вирішується питання лише про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа, що підтверджує стаж, оскільки по батькові, які зазначені у вищевказаних архівних документах, не збігаються з по батькові особи за паспортом, а саме зазначені із помилкою. Судом приймається до уваги, що норми ст.ст. 15, 16 ЦК України не містять посилань на обмеження захисту в суді цивільного права чи інтересу у спосіб, що встановлений законом. В даному випадку у спосіб, встановлений п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується заява [PERSON] оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення заявлених вимог. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Згідно роз`яснень п.18 Постанови №5 від 31.03.1995 року при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди повинні мати на увазі, що відповідно до особливостей окремого провадження правила про розподіл судових витрат у цих справах не застосовуються. З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявником судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved