Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи стягнення з 9 жовтня 2025 року і до припинення навчання або до досягнення [PERSON] [INFO] двадцяти трьох років. Свою позовну заяву позивач мотивувала тим, що 27 липня 2007 року було укладено шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають разом із позивачем і знаходяться на її утриманні. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 03 вересня 2019 року шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. З питання утримання дітей вона звернулась до суду і з відповідача на утримання дітей були стягнуті аліменти в розміру 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття старшою донькою, тобто до [INFO] , а в подальшому у розмірі 1/4% частини з усіх видів заробітку доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття молодшою донькою тобто до [INFO] . Оскільки старша донька досягла повноліття [INFO] то у відповідача припинилися аліментні зобов`язання покладені на нього раніше, проте це не звільняє його автоматично від обов`язку утримувати свою повнолітню доньку до досягнення нею 23 річного віку на час навчання. Відповідач працездатний, має задовільний стан здоров`я, а відтак він спроможний надавати допомогу дітям. У зв`язку з чим позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час, дату та місце слухання справи, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами 27 липня 2007 року було укладено шлюб, та який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 03 вересня 2019 року було розірвано. У вказаному шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9), які проживають разом з матір`ю і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Дачненської сільської ради Одеського району, Одеської області (а.с.10). Відповідно до виконавчого документу виданого Старшим державним виконавцем Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в примусовому виконанні було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх його видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття старшою донькою, тобто до [INFO] , а в подальшому у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття молодшою донькою тобто до [INFO] . (а.с.15-17) [INFO] старша донька досягла повноліття, то у відповідача припинилися аліментні зобов`язання покладені на нього раніше, проте це не звільняє його автоматично від обов`язку утримувати свою повнолітню доньку до досягнення нею 23 річного віку на час навчання у Одеському фаховому коледжі економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу, що підтверджується довідкою №92 від 22.09.2025 року (а.с. 11). Відповідно до ч.1ст.199\~СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3ст. 199\~СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду України №3від 15травня 2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Враховуючи досліджені судом обставини справи, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1/6 частини всіх його доходів, які просить позивач, з 08.10.2025 року і до закінчення навчання, або до досягнення [PERSON] [INFO] , 23 (двадцяти трьох) років. На підставі наведеного,

Outcome: approved