Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

29 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 37427,62 грн. на користь позивача. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 березня 2025 року о 18 годині 30 хвилин, по пр.Богоявленський, 43 А у м.Миколаєві з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «ГАЗ 2410», номерний знак [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений транспортний засіб «Jeep Cherokee», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14 квітня 2025 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування його транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, позивач відшкодував шкоду, заподіяну транспортним засобом відповідача. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сума регламентної виплати без врахування суми податку на додану вартість склала 35277,62 грн. Загальний розмір витрат позивача з урахуванням витрат на послуги спеціаліста-оцінщика у сумі 2150,00 грн. складає 37427,62 грн. У позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу, в зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 11 листопада 2025 року заяву прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Суд ухвалив розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача Сакалюк Д.В. просив здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. В зв`язку з зазначеним, суд вважає можливим розглядати справу у відсутність сторін та на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14 квітня 2025 року у справі №489/1831/25 (провадження №3/489/829/25) [PERSON] визнано винним за статтею 124 КУпАП. Зі змісту зазначеної постанови судом встановлено, що 10 березня 2025 року о 18 годині 30 хвилин, по пр.Богоявленський, 43 А у м.Миколаєві водій [PERSON] керуючи транспортним засобом автомобілем «ГАЗ 2410», номерний знак [NUMBER] , в порушення «б» п.2.3, п.13.1 Правил дорожнього руху, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Jeep Cherokee», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків. Зазначена постанова суду набрала законної сили 24 квітня 2025 року. Відповідно до положень частини 6 статті 82 ЦПК України, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, наявність вини у діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню. Таким чином, розглядаючи справу, суд не встановлює вину відповідача у завданні збитків власнику транспортного засобу марки «Jeep Cherokee», номерний знак [NUMBER] , а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] є власником автомобіля «Jeep Cherokee», номерний знак [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий у вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді власник транспортного засобу «Jeep Cherokee», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] письмово повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду, додавши до повідомлення копії схеми ДТП, страхового полісу ОСЦПВВНТЗ №224127574, відповідно до якого договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладено з АТ «СК «ІНГО» терміном дії з 16.10.2024 року по 15.10.2025 року. 11 березня 2025 року оцінювачем [PERSON] складено звіт №108-25, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власнику «Jeep Cherokee», номерний знак [NUMBER] , на дату ДТП 10.03.2025 року становить 36995,65 грн. 11 березня 2025 року [PERSON] звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з заявою про страхове відшкодування. Сума регламентної виплати Моторного (транспортного) страхового бюро України [PERSON] без врахування суми податку на додану вартість склала 35277,62 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №15941 від 22 травня 2025 року. Вартість послуг оцінювача щодо проведення автотоварознавчого дослідження склала 2150,00 грн. Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частиною 3 статті 22 ЦК України визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до частини 1 статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» різновидом шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, є шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Пунктом 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, позивач, сплативши 22 травня 2025 року потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] витрати на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) набуло право вимоги в порядку регресу до відповідача [PERSON] . На даний час відповідачем не відшкодовано витрати позивача (зворотнє судом не встановлено). На підтвердження розміру витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу позивачем надано звіт 108-25, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власнику «Jeep Cherokee», номерний знак [NUMBER] , на дату ДТП 10.03.2025 року становить 36995,65 грн. Разом з тим, здійснення регламентної виплати було здійснено безпосередньо на рахунок потерпілого [PERSON] , у зв`язку з чим, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, була зменшена на суму податку на додану вартість та становить 35277,62 грн. Суд зазначає, що згідно статті 7 ЗУ «Про судову експертизу», виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз. Для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань. Враховуючи наведене, складання відповідного висновку оцінювачем, який є кваліфікованим та сертифікованим фахівцем і якому дозволена практична оціночна діяльність з такого напрямку оцінки майна як оцінка об`єктів у матеріальній формі, не суперечить чинному законодавству. Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим. Як зазначено у пункту 1.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 №145/5/2092 (далі Методика), методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Згідно з пунктом 1.4 Методики вказана Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ. Відповідно до пункту 1.3 Методики, її вимоги є обов`язковими під час проведення авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Згідно з пунктом 40.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача в порядку регресу витрат позивача, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення витрат за послуги оцінщика у сумі 2150,00 грн., суд зазначає, що згідно з п.41.4 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Можливість стягнення з винної в дорожньо-транспортній пригоді особи означеного різновиду витрат МТСБУ підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22 липня 2019 року по справі №185/5812/16-ц. Враховуючи, що позивачем підтверджено понесення витрат з оплати послуг суб`єкта оціночної діяльності, суд приходить до висновку про задоволення вимог в цій частині. Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному розмірі, з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved