Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] . Позов обґрунтовує тим, що 28.04.2021 року вона уклала із [PERSON] шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя у них не склалось через скандали та непорозуміння в сім`ї, з січня 2024 року проживають окремо. З наведених підстав просила шлюб розірвати. Аргументи учасників справи. Заперечень на позов відповідач не подав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просить про розгляд справи за її відсутності, строк для примирення просила не надавати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Сторони [PERSON] та [PERSON] знаходяться у шлюбі, який зареєстрований 28.04.2021 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено відповідний актовий запис № 547, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] , виданого 28.04.2021 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Також судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, взаємини між ними зіпсувалися. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, з січня 2024 року проживають окремо. Факт відсутності спільного побуту суд розцінює, як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Вказані обставини відповідачем не оспорені. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання\~СК України\~щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Нормами\~ст. 51 Конституції України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згідна на примирення, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст.\~13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача не вбачається. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved