Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Вказана цивільна справа була розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи по суті з ухваленням рішення суду 20 листопада 2025 року, яким позов ТОВ «Юніт Капітал» було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 985547616 від 22.02.2023 року у розмірі 17610,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. заборгованість за кредитом та 2610,00 грн. заборгованість за процентами, а також кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 602,45 грн. та 1740,90 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відмовлено ТОВ «Юніт Капітал» у задоволенні позову до [PERSON] в частині стягнення заборгованості за процентами в розмірі 53 193,00 грн., коштів у повернення сплаченого судового збору в розмірі 1819,95 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5259,10 грн. Крім того, представником відповідача [PERSON] Шевцовою Л.В. у відзиві на позовну заяву було завлено про понесення відповідачем витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Доказів понесення таких витрат до матеріалів справи додано не було. У відзиві на позовну заяву представником відповідача [PERSON] Шевцовою Л.В. було заявлено про понесення відповідачем витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Доказів понесення таких витрат до відзиву на позовну заяву додано не було. До закінчення судом розгляду справи доказів понесення таких витрат також подано не було і станом на день ухвалення судом рішення по справі. 27 листопада 2025 року представник відповідача [PERSON] Шевцова Л.В., через систему «Електронний суд», звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача ТОВ «Юніт Капітал» на користь відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Заява була подана протягом 5 днів після ухвалення судом рішення по справі, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 01 грудня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача ТОВ «Юніт Капітал» Хлопкової М.С. із запереченнями щодо ухвалення додаткового рішення з посиланням на безпідставність вимог відповідача. Справа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У судове засідання сторони не викликалися, повідомлялися про дату розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. З огляду на те, що заява розглядається без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Пунктами 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1-6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. Згідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача [PERSON] Шевцовою Л.В. до суду подано: копію угоди № 1338095 від 01.10.2025 року, укладеної між Барабліним Ю.О. та [PERSON] , копію розрахунку суми фіксованого гонорару за надання правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн., копію квитанції № 1 від 01.10.2025 року на суму 5000,00 грн., копію ордера адвоката, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Так, відповідно до розрахунку суми фіксованого гонорару за надання правничої допомоги, адвокатом Шевцовою Л.В. надано наступні послуги: попередня правова консультація 1000,00 грн., ознайомлення з матеріалами справи, аналіз позовної заяви, узгодження правової позиції 1500,00 грн., складання та подання відзиву на позов 2000,00 грн., представництво інтересів в суті 1-ї інстанції незалежно від витраченого часу 500,00 грн. Всього 5000,00 грн. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від позивача не надходило, натомість надійшла заява представника позивача щодо відмови у стягненні витрат на правничу допомогу на користь відповідача. При вирішенні питання стягнення витрат на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт. З огляду на встановлені та наведені обставини, надані стороною відповідача докази на підтвердження понесених витрат, суд врахував, що дана справа є справою незначної складності, відповідно до ст. 19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, справа розглядалася у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, незначний об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд дійшов висновку, що заявлений стороною відповідача розмір витрат на професійну правничу допомогу у 5000,00 грн. є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову та складністю справи. Тому, наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України та зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн., що відповідатиме критеріям розумності і справедливості та які підлягають стягненню з позивача. Звідси заяву представника відповідача [PERSON] [PERSON] про ухвалення додаткового рішення та заяву (клопотання) представника позивача ТОВ «Юніт Капітал» Хлопкової М.С. слід задовольнити частково.

Outcome: partial