Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будовами та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом за матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30 квітня 2015 року її мати [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого все майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, заповіла їй (позивачу). [INFO] [PERSON] померла. За життя така була забудовником та головою дворогосподарства за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки Тур`є-Реметівської сільської ради № 17/14-04 від 14 травня 2025 року, на день смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані, зокрема, [PERSON] (син померлої) та [PERSON] . Відтак у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину за покійною матір`ю. У червні 2025 року для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Конончук В.Ю., яка листом № 17/01-16 від 02 червня 2025 року повідомила, що через ненадання правовстановлюючого документу на житловий будинок, який знаходиться у [ADDRESS] , видати свідоцтво неможливо. Також їй рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання в судовому порядку. Оскільки вона отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, тому просить позов задовольнити.\~\~\~\~\~\~ Ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 червня 2025 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Зизич Н.Ю. не з`явилися, однак остання подала заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити, при цьому питання розподілу судових витрат не вирішувати. Представник Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області як відповідача [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення заявлених у позовній заяві вимог за наявності підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 04 листопада 2021 року, актовий запис № 489. Як видно з Виписки з погосподарської книги № 120, виданої 29 травня 2025 року [PERSON] старостинського округу Ю.Шикула, за адресою [ADDRESS] , зареєстрований особистий рахунок об`єкта погосподарського обліку № [NUMBER] в погосподарській книзі № 5 за 2017-2015 роки. Забудовником та головою дворогосподарства за вказаною адресою була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а/з № 489 від 04 листопада 2021 року. Площа земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,18 га.\~\~ Згідно повідомлення Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 17/14-04 від 14 травня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а/з № 489 від 04 листопада 2021 року, до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На час її смерті за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , - син; [PERSON] , [INFO] , - донька.\~\~\~ Також суд встановив, що [PERSON] на випадок смерті все майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла [PERSON] , [INFO] , про що свідчить заповіт від 30 квітня 2015 року, посвідчений секретарем Тур`я-Пасіцької сільської ради Гаджега М.А., зареєстрований в реєстрі за № 60.\~ Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Таким чином, у зв`язку з наявністю заповіту спадкодавця [PERSON] , право на спадкування за таким одержала особа, визначена покійною у заповіті, а саме її донька позивач [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 83310422 від 19 листопада 2025 року, наданої приватним нотаріусом Конончук В.Ю., спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена. Згідно повідомлення Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 29/11-02 від 21 травня 2025 року, у переданому Перечинською районною радою архіві РКП «Бюро технічної інвентаризації» с. Тур`я Пасіка відсутня інвентаризаційна справа та відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначена інформація є дійсною до припинення БТІ функцій з реєстрації права власності на нерухоме майно (станом на 31 грудня 2012 року).\~\~ Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №431531261 від 16 червня 2025 року, відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження у вказаних реєстрах щодо майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] також відсутні. Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Конончук В.М. № 17/01-16 від 02 червня 2025 року, позивачу [PERSON] , з огляду на неможливість надати правовстановлюючий документ на будинок [ADDRESS] , нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину.\~\~ Що стосується [PERSON] , то такий хоча і був сином покійної [PERSON] та належав до першої черги спадкування за законом у відповідності до ст.1261 ЦК України, однак з огляду на наявність дійсного заповіту спадкодавця на все його майно та прийняття спадщини спадкоємцем за заповітом [PERSON] , підстави для закликання його до спадкування за законом відсутні. Доказів, які б вказували на наявність у [PERSON] права на обов`язкову частку у спадщині у відповідності до ст. 1241 ЦК України матеріали справи не містять та таким в ході судового розгляду не надані. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, враховуючи те, що [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовилася від спадщини, а інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено, тому позивач прийняла таку одноосібно. Оскільки у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до платіжної інструкції № 0.0.4417938291.1 від 18 червня 2025 року позивачем [PERSON] сплачено 1 340,08 грн судового збору. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як встановлено у судовому засіданні, представник позивача [PERSON] адвокат Зизич Н.Ю., з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених позивачем судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved