Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

У червні 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва підсистему ЄСІТС систему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України, про стягнення в порядку спадкування недоотриманого щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку із смертю судді у відставці, відповідно до якої позивач просить суд: стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 1 323 894 грн. 69 коп., які є належною [PERSON] спадщиною у виді недоотриманого щомісячного довічного грошового утримання спадкодавця, судді у відставці [PERSON] , який помер [INFO] . Позовна заява обґрунтована тим, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . За життя померлий [PERSON] був суддею Апеляційного суду м. Києва та звільнений у відставку й отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. У позовній заяві зазначено, що за життя [PERSON] . Головне управління ПФУ в м. Києві згідно з розпорядження від 22 липня 2021 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року у справі №640/21539/20, здійснило перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] , а також нарахувало доплату за період з 19 лютого 2020 року по 31 липня 2021 в розмірі 1 323 894,69 грн., проте цієї нарахованої доплати управління не виплатило [PERSON] за його життя. Позивачем вказано, що після смерті [PERSON] у серпні 2024 спадщину останнього прийняв спадкоємець - син [PERSON] . Зокрема 06 березня 2025 року нотаріусі видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на нараховану, але не виплачену пенсію (довічне грошове утримання судді у відставці [PERSON] )в сумі 1 323 894,69, яка належить померлому спадкодавцю й була йому нарахована, але за життя не виплачена. На підставі цього свідоцтва про право на спадщину позивач 07 березня 2025 року направив відповідачу (Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві) заяву про виплату йому грошових коштів, які є спадковим майном, у сумі 1 323 894 грн. 69 коп., додавши до заяви копію свідоцтва про право на спадщину, копію свого паспорта та надавши реквізити свого банківського рахунку для перерахування грошових коштів. У позовній заяві зазначено, що однак відповідач не виплатив позивачу грошових коштів, які є спадковим майном, у сумі 1 323 894 грн. 69 коп., направивши лист від 27 березня 2025 року № 14007 12206/К-02/8-2600/25. Указаному листі зазначено, що неодержані суми підлягають виплаті без зміни сторони у виконавчому провадженні, за рахунок коштів та у порядку черговості, визначених відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1), після звернення особи, яка має право на виплату недоодержаних сум та внесення даних спадкоємця до підсистеми «Реєстр судових рішень», здійснюється виплата за датою набрання рішенням законної сили». Натомість позивач вважає, що відповідач порушує його право власності на спадкове майно - грошові кошти в сумі 1 323 894 грн. 69 коп., протиправно відмовляючись їх виплатити йому, спадкоємцю, що й спонукає його, позивача, до звернення до суду з цим позовом для захисту його спадкових прав та права власності. Позовна заява мотивована тим, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право позивача на спадщину у виді грошової суми в розмірі 1 323 894 грн. 69 коп. підтверджене виданим нотаріусом свідоцтвом про право на спадщину від 06 березня 2025 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.06.2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. В судовому засідання 15.08.2025 представником позивача [PERSON] - адвоката Майстренко Людмилою Олегівною заявлено клопотання про витребування у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малахова А.С. копію спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.08.2025 витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малахова Артема Сергійовича: належним чином завірену копію спадкової справи № 9/2024 щодо майна померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30.09.2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному провадженні. 07.10.2025 до суду а виконання ухвали від 15.08.2025 по справі №761/25609/25 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховим Артемом Сергійовичем надано копію спадкової справи №9/2024 заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явився, свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду 04.12.2024 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача [PERSON] у якому останній просив проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить суд задовольнити позов, проти ухвалення судом заочного рішення позивач не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] , помер [INFO] у віці 82 років, про що 17.08.2024 складено відповідний актовий запис № 13771. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 лютого 2021 року, частково зміненим постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року в справі № 640/21539/20, зазначений позов [PERSON] задоволено частково. Суди визнали протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] та постановили зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок і виплату [PERSON] щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної у довідці Апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2020 року № 99/0403/20, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року. Згідно відомостей спадкової справи №9/2024 заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , спадкоємцем майна померлого є [PERSON] , [INFO] . Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06 березня 2025 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 299 (спадкова справа № 9/2024), виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховим А.С., який посвідчує, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] , [INFO] , у тому числі з урахуванням 1/2 частки у спадщині, від якої відмовилась дружина померлого [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: - нарахованої, але не виплаченої пенсії в сумі 1 323 894,69 грн., яка призначена згідно рішення суду №640/21539/20 від 13.07.2021 року, та належала померлому [PERSON] на підставі відповіді Управління з питань виплат Головного управління ПФУ в м. Києві, 21.10.2024 року, за №2600-0501-8/203207. Згідно вищезазначеної відповіді, нарахована, але не виплачена пенсія підлягає виплаті відповіді частини 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при умові зміни сторони позивача по зазначеному рішенню суду. На підставі цього свідоцтва про право на спадщину Позивач 07 березня 2025 року направив Відповідачу (Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві) заяву про виплату йому грошових коштів, які є спадковим майном, у сумі 1 323 894 грн. 69 коп., додавши до заяви копію свідоцтва про право на спадщину, копію свого паспорта та надавши реквізити свого банківського рахунку для перерахування грошових коштів. Так, відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27.03.2025 року № 14007 12206/К-02/8-2600/25, зазначено, що Головним управлінням виконано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.02.2021 та постанову Шостого апеляційного суду адміністративного суд у від 13.07.2021 по справі №640/21539/20, яким зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - [PERSON] в розмірі 60% суддівського винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначено у довідці Апеляційного суду міста Києва від 10.06.20 №99/0403/20 з 19.02.2020. Розпорядженням від 22.07.2021 рішення суду було виконано в межах зобов`язальної частини та нарахована доплата за період з 19.02.2020 по 31.07.2021 в розмірі 1 323 894,69 грн., яка підлягає виплаті у межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Для виплати недотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місця з дня відкриття спадщини, надається заява, документ, що посвідчує особу заявника, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, номер рахунку в форматі IBAN відкритий в банківський установі, свідоцтво про смерті, свідоцтво про право на спадщини. У листі зазначено, що неодержані суми підлягають виплаті без зміни сторони у виконавчому провадженні, за рахунок коштів та у порядку черговості, визначених відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1), після звернення особи, яка має право на виплату недоодержаних сум та внесення даних спадкоємця до підсистеми «Реєстр судових рішень», здійснюється виплата за датою набрання рішенням законної сили». Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що -цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; -право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; -право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Аналогічні правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2022 року по справі № 428/10113/20. Отже, позивач успадкував належні спадкодавцям суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавці мали право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавців пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 березня 2025 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 299 (спадкова справа № 9/2024), виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховим А.С., який посвідчує, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] , [INFO] , у тому числі з урахуванням 1/2 частки у спадщині, від якої відмовилась дружина померлого [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: - нарахованої, але не виплаченої пенсії в сумі 1 323 894,69 грн., яка призначена згідно рішення суду №640/21539/20 від 13.07.2021 року, та належала померлому [PERSON] на підставі відповіді Управління з питань виплат Головного управління ПФУ в м. Києві, 21.10.2024 року, за №2600-0501-8/203207, не оспорено, не скасовано та є чинними, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у виплаті пенсії спадкодавців спадкоємцю є безпідставною. Зі змісту позовної заяви [PERSON] вбачається, що позов подано з метою захисту спадкових прав, оскільки предметом заявлених позовних вимог є виплата неотриманих матір`ю позивача за життя пенсій, які не стосуються порядку їх нарахування. Враховуючи викладене положення Порядку КМУ № 1165 не регулюють спадкові правовідносини, які є вданому спорі, оскільки недоотримана пенсія набула статусу спадкового майна, право власності на яке у позивача підтверджене свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.03.2025, зареєстрованого в реєстрі за № 299. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідьна кожен аргумент. Межі цьогообов`язкуможуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь спадкоємця [PERSON] суму недоотриманого довічного грошового утримання (пенсії), яка була нарахована, але не виплачена спадкодавцю - судді у відставці [PERSON] , який помер [INFO] , в розмірі 1323894,69 грн., яка входить до складу спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 березня 2025 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховим А.С. та зареєстрованого в реєстрі за №299., оскільки остання успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мала право на їх виплату на момент своєї смерті. У зв`язку із задоволенням позову, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягає стягненню на користь [PERSON] 10591,16 грн.. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved