Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 23.03.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-9686956. Відповідно до цього договору [PERSON] отримав від ТОВ «Макс Кредит» кредит у сумі 9\~000 грн. 21.10.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС. Відповідно до Реєстру боржників №б/н від 21.10.2024 та Акту прийому-передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу №21102024-МК/ЕЙС укладеного між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс», до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9686956. ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 46\~581,60 грн, з яких: 9 000 грн заборгованість по тілу кредиту; 36\~681,60 грн заборгованість по несплаченим відсоткам; 900 грн комісія за надання кредиту. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Ейс» за кредитним договором №00-9686956 в розмірі 46\~581,60 грн, яку позивач просив стягнути із відповідача та стягнути судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи провести за його відсутності, не заперечують проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою місця проживання, однак в судове засідання не з`явився. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив.\~Відзиву на позов суду не подав. За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ст.13\~ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81\~ЦПК\~України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.03.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-9686956, за умовами якого Товариство надає позичальнику [PERSON] кредит у виді кредитної лінії в розмірі 9\~000 грн строком дії 360 календарних днів з 27.01.2022, із стандартною процентною ставкою, яка складає 2,47% від суми кредиту, із зниженою процентною ставкою, яка складає 0,74%, та комісією в розмірі 10.00% від суми кредиту, згідно п.п.1.2., 1.3., 1.5.1., 1.5.2., 1.6. цього Договору. Відповідно до п.1.3 Договору Позичальник зобов`язаний повернутим суму кредиту Кредитодавцю в останній день строку кредитування 18 березня 2025 р. згідно умов пункту 3.4. Договору. Відповідно до п.1.5.1. стандартна процентна ставка складає 2,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 2.3. цього Договору. Відповідно до п.1.5.2. знижена процентна ставка становить 0,74% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1 цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом протягом строку кредитування зазначеного в пункті 1.3 цього Договору. З відповіді АТ «Універсал Банк» БТ/Е-17095 від 04.11.2025 на запит суду та виписки з особового рахунку відповідача вбачається, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку 23.03.2024 здійснено переказ коштів на суму 9\~000 грн. 21.10.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС. Відповідно до Реєстру боржників №б/н від 21.10.2024 та Акту прийому-передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу №21102024-МК/ЕЙС укладеного між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс», до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9686956. Позивач вказує, що набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 46\~581,60 грн, з яких: 9 000 грн заборгованість по тілу кредиту; 36\~681,60 грн заборгованість по несплаченим відсоткам; 900 грн комісія за надання кредиту. Проте відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконав, не сплачував в повній мірі кошти на погашення тіла кредиту і проценти за користування кредитом згідно кредитного договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.\~629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Згідно з\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою\~статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516\~ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Встановлено, що ТОВ «ФК «Ейс» має право вимоги до [PERSON] на підставі укладеного Договору факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024. Розрахунок заборгованості за кредитним договором №00-9686956 наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом стосовно розміру заборгованості відповідача за неповерненою сумою кредиту в сумі 9000 грн, нарахованими процентами за кредитним договором в сумі 36681,6 грн. При цьому, сума заборгованості відповідача за неустойкою стягненню не підлягає. Вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки в сумі\~2\~418,40 грн не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає чинному законодавству. Відповідно до п.18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним\~законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалась і триває до теперішнього часу. Оскільки неустойка за кредитним договором нарахована в період дії воєнного стану, то [PERSON] звільняється від обов`язку його сплати на користь ТОВ ФК «Ейс». Тому суд\~вважає обґрунтованими\~доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №00-9686956 в розмірі 45\~681,60 грн, з яких 9\~000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 36\~681,60 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ ФК\~«Ейс» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково в розмірі 45\~681,60 грн. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн та понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7\~000 грн, розмір яких підтверджується договором про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 та Актом прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025. Разом з тим, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, невеликий обсяг досліджуваних доказів, позовна заява є типовою з іншими справами позивача), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та часу необхідного для виконання робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 6 000 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір має бути присуджено позивачеві з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач пред`явив \~позов на\~ загальну суму 46 581,6 грн. Позов задоволено\~на суму 45\~681,60\~грн. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме 8\~259,67 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial