Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» звернулося до Оболонського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та централізованого постачання гарячої води (постачання гарячої води) здійснює КП «Київтеплоенерго». 28.01.2020 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та фізичною особою [PERSON] укладено договір №8403022-0101 на постачання теплової енергії, відповідно до умов якого позивач зобов`язався виробити та поставити теплову енергію відповідачу для потреб опалення, вентиляції - в період опалювального сезону нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , площею 38,1кв.м., а відповідач зобов`язався отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в договір. 01.06.2020 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та фізичною особою [PERSON] , який є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] , укладено договір про надання послуги з централізованого постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб`єктам господарювання №840302210020104. Законом України від 03.12.2020 № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» внесені зміни до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, якою запроваджено укладання публічного договору приєднання. З усіма фізичними або юридичними особами, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, які протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, вважаються укладеними публічні договори приєднання за формою, встановленою правилами затвердженими постановою КМУ №830 від 21.08.2019. 30.09.2021 позивачем на його офіційному сайті https://kte.kmda.gov.ua було опубліковано текст Договору про надання послуг з постачання теплової енергії. Проте, в порушення своїх зобов`язань, відповідач не в повному обсязі вносить плату за спожиті послуги та допустив заборгованість, яка складається з наступної заборгованості: за постачання теплової енергії за період з лютого 2020 року по квітень 2021 року в розмірі 9292,40 грн, за послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по березень 2025 року в розмірі 56812,31 грн, заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії в розмірі 1357,57 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 1124,32грн, заборгованість за послуги з постачання гарячої води в розмірі 59647,09 грн, заборгованість плати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води в розмірі 712,80 грн, заборгованість внесків за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії в розмірі 710,15 грн. Позивач вказує, що відповідач користується послугами, але свої зобов`язання по сплаті за надані послуги з належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. З огляду на викладене, позивач вимушений був звернутись до суду із даним позовом, в якому просить стягнути заборгованість за надані послуги, а також інфляційні втрати, 3% річних та пеню. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 19.08.2025 відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. При цьому, 03.11.2025 до суду представником позивача надіслано заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся, шляхом направлення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 8 ст.178 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01.05.2018 постачання теплової енергії здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». 28.01.2020 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та фізичною особою [PERSON] як власником нежитлового приміщення [ADDRESS] , укладено договір на постачання теплової енергії №8403022-0101. Відповідно до п.п. 2.2.1. вказаного Договору теплопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції в період опалювального сезону у кількості та в обсягах згідно Додатку № 1 до цього Договору. У свою чергу, абонент зобов`язується додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у Додатку № 1 до цього Договору, не допускаючи їх перевищення та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії. Виконувати умови та порядок оплати в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку № 4 до Договору (п. 2.3.1. та 2.3.2 Договору). Облік споживання Абонентом теплової енергії здійснюється згідно з Законом України «Про комерційний облік» (п. 5.1 Договору). Як визначено у п. 8.1. Договору, Договір набуває чинності з 26.12.2019 та діє до 15.04.2021. Згідно п. 8.4. Договору, він вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією зі сторін. Припинення дії Договору не звільняє Абонента від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії (п. 8.3. Договору). Додатком № 1 до вказаного Договору, визначені обсяги постачання теплової енергії Абоненту. Зміна заявленого споживання теплової енергії за ініціативою Абонента оформлюється як додаток до договору за 15 днів до початку розрахункового періоду (п. 3 Додатку № 1). Дата зняття абонентом показників приладу обліку 22 число поточного місяця, надання звіту в Центр обслуговування клієнтів не пізніше 25 числа звітного місяця. При відсутності звіту у встановлений термін розрахунок виконується згідно договірних навантажень (п. 4 Додатку № 1). Додатком № 3 до Договору №8403022-0101, передбачені тарифи на теплову енергію у розмірі 1511,40 грн./Гкал. Додатком № 4 до Договору передбачений порядок розрахунку за теплову енергію, згідно з яким Абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує Теплопостачальній організації вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період. Відповідно до п. 3 Додатку № 4 до Договору, Абонент щомісячно з 12 по 15 числа самостійно отримує у ЦОК (центр обслуговування клієнтів) за адресою: [ADDRESS] : облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в ЦОК); акт виконаних робіт. Відповідно до п. 2.2.1 Договору позивач зобов`язався постачати відповідачу теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з Додатком №1 до Договору. Облік споживання Абонентом теплової енергії здійснюється згідно з Законом України «Про комерційний облік» (п.5.1. Договору). Згідно п. 2.3.2. Договору, відповідач зобов`язується своєчасно виконувати умови та порядок оплати в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку №4 до Договору. Крім того, 01.06.2020 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та фізичною особою [PERSON] , як власником нежитлового приміщення [ADDRESS] , укладено договір про надання послуги з централізованого постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб`єктам господарювання №840302210020104, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послугу з централізованого постачання гарячої води згідно з діючими нормативами, а споживач зобов`язується своєчасно та у повному обсязі оплачувати надану послугу за встановленим тарифом у строки і на умовах, що передбачені договором. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року №2189-VIII. Відповідно ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством. Згідно п. 40 Правил користування теплової енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Законом України від 03.12.2020 № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» внесені зміни до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, якою запроваджено укладання публічного договору приєднання. З усіма фізичними або юридичними особами, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, які протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, вважаються укладеними публічні договори приєднання за формою, встановленою правилами затвердженими постановою КМУ №830 від 21.08.2019. 30.09.2021 позивачем на його офіційному сайті https://kte.kmda.gov.ua було опубліковано текст Договору про надання послуг з постачання теплової енергії. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Як передбачено у ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. За приписами ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. ст. 610, 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Як визначено у ч 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За приписами ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач, який є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] , одержує житлово-комунальні послуги за вказаною адресою, проте не сплачує за них в установленому законом порядку. Згідно з розрахунками заборгованості, наданими позивачем, у зв`язку з несплатою відповідачем у повному обсязі грошових коштів за надані послуги у останнього утворилась заборгованість на загальну суму 129656,64 грн. Наведений розрахунок стороною відповідача в ході розгляду справи спростовано не було. З огляду на викладене вище суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача зазначену заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги на загальну суму 129656,64 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 7600,29 грн та інфляційних втрат у розмірі 29593,35 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Суд зазначає, що за змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває по цей час. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»: В умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», Кабінет Міністрів України постановляє: Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено у новій редакції. Основні зміни полягають в тому, що з 30 грудня 2023 року заборона на нарахування штрафних санкцій, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з не оплатою їх стосується виключно територій де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій. Перевіряючи правильність нарахування вищевказаних сум, суд встановив, що позивач при нарахуванні здійснив розрахунки не врахувавши викладене вище. У зв`язку з цим, суд самостійно провівши розрахунок, встановив, що розмір інфляційних втрат зі сплати комунальних послуг за період з серпня 2020 року по лютий 2022 року та за період з січня 2024 року по березень 2025 року становить 14901,55 грн., 3% річних - 4454,95 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, згідно з розрахунком заборгованості за надані послуги, який відповідачем не спростований, у зв`язку з простроченням оплати спожитих відповідачем житлово-комунальних послуг заявлені позивачем до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 3408,27 грн. та інфляційні втрати у розмірі 13891,47 грн. Що стосується пені на загальну суму 249,12 грн, нарахованої за період з січня 2024 року по березень 2025 року, у розмірі, встановленому Законом України «Про житлово-комунальні послуги», то суд вважає, що її нарахування є правомірним та проведений з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» у редакції постанови від 29.12.2023 № 1405. Розрахунок пені відповідачем не спростовано. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості на загальну суму 149262,26 грн. У решті заявлених вимог слід відмовити. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial