Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

ТОВ "ФК "ЄАПБ" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач аргументував тим, що 20.11.2024 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено кредитний договір № 8496972. 17.07.2025 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 17072025, відповідно до умов якого ТОВ "Авентус Україна" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Авентус Україна" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 17.07.2025 до договору факторингу №17072025 від 17.07.2025 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 23659,00 грн, з яких: 5900,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7080,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 10679,00 грн - сума заборгованості за пенею, штрафами. Усупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконував своїх зобов`язань та після відступлення права грошової вимоги не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунок попереднього кредитора, у зв`язку із чим має заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 8496972 у розмірі 23659,00 грн. Крім того, 02.03.2025 між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено кредитний договір № 100567163. 28.07.2025 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №28072025, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Мілоан" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 3 від 28.07.2025 до договору факторингу №28072025 від 28.07.2025 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 12112,98 грн, з яких: 2600,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 2154,98 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 520,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту, 1638,00 грн - заборгованість за комісією за обслуговування кредиту, 5200,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Усупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконував своїх зобов`язань та після відступлення права грошової вимоги не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунок попереднього кредитора, у зв`язку із чим має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №100567163 у розмірі 12112,98 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" суму заборгованості: за кредитним договором № 8496972 в розмірі 23659,00 грн, з яких: 5900,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7080,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 10679,00 грн - сума заборгованості за пенею, штрафами; за кредитним договором № 100567163 у розмірі 12112,98 грн, з яких: 2600,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 2154,98 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 520,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту, 1638,00 грн - заборгованість за комісією за обслуговування кредиту, 5200,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) та понесені судові витрати. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.10.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] про розгляд справи був належно повідомлений, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (Ф.119), відповідно до якого копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви та доданих до неї документів отримано 30.10.2025. Представник відповідача Мотальова-Кравець В.Ю. про розгляд справи була належно повідомлена, що стверджується довідками про доставку електронного документу, відповідно до яких ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву та додані до неї документи нею отримано в її електронному кабінеті 17.10.2025. Правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався. Оскільки Тиврівським районним судом Вінницької області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Судом установлено,\~що 20.11.2024\~між ТОВ\~"Авентус\~Україна"\~та [PERSON] \~укладено договір\~про надання\~споживчого кредиту\~№ 8496972\~(а.с.6-15),\~відповідно до\~умов якого:\~сума кредиту\~(загальний\~розмір)\~складає:\~5900,00\~грн.\~Тип кредиту\~-\~кредит (п.1.3).\~Строк кредиту\~360\~днів,\~періодичність платежів\~зі сплати\~процентів -\~кожні 30\~днів (п.1.4).\~Тип процентної\~ставки -\~фіксована (п.1.5).\~Стандартна процентна\~ставка становить\~1,00%\~в день\~та застосовується\~у межах\~строку кредиту\~вказаного в\~п.\~1.4\~цього договору\~ (п.1.5.1).\~Знижена процентна\~ставка 0,95\~%\~в день\~та застосовується\~відповідно до\~наступних умов.\~Якщо споживач\~до 20.12.2024\~або протягом\~трьох календарних\~днів,\~що слідують за вказаною\~датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах (п.1.5.2). Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.1.6). Цього ж дня сторони погодили додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту № 8496972 від 20.11.2024 - таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.15зворот-16). Договір про надання споживчого кредиту № 8496972 від 20.11.2024, додаток 1 до цього ж договору - підписаний електронним підписом позичальника - [NUMBER] . ТОВ "Авентус Україна" умови договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит, що стверджується листом ТОВ "ФК" Контрактовий дім" від 21.07.2025 № 7/13235 (а.с.19). 17.07.2025 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 17072025 (а.с.20-24), відповідно до умов якого ТОВ "Авентус Україна" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Авентус Україна" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 17.07.2025 до договору факторингу №17072025 від 17.07.2025 (а.с.27) ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 23659,00 грн, з яких: 5900,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7080,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 10679,00 грн - сума заборгованості за пенею, штрафами. Згідно з\~розрахунком заборгованості,\~складеним директором\~ТОВ "Авентус\~Україна",\~сума заборгованості за договором №\~8496972 від\~20.11.2024\~складає 23659,00\~грн,\~з яких\~5900,00 грн\~-\~основний борг,\~7080,00\~грн -\~проценти стандартні,\~10679,00\~грн -\~штраф (а.с.28-33). Крім того, 02.03.2025 між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 100567163 (а.с.39-44) відповідно до умов якого: сума (загальний розмір) кредиту становить 2600,00 грн (п.1.2). Кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 02.03.2025 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів (п.1.3). Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів): 10.02.2026 (дата остаточного погашення заборгованості) (п.1.4). Загальні витрати позичальника за кредитом складають 8844,45 грн. Денна процентна ставка складає: (8844,45 грн / 2600,00 грн)/345 днів * 100% = 0,99%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 6712,80 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 11444,45 грн (п.1.5). Комісія за надання кредиту: 520,00 грн, яка нараховується за ставкою 20,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1). Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 4004,00\~грн,\~що нараховується\~за ставкою\~7,00\~%\~від суми\~кредиту в\~перший день\~кожного наступного\~розрахункового періоду\~за попередній\~розрахунковий період\~(крім\~останнього періоду),\~що встановленні\~графіком платежів,\~який є\~додатком №\~1\~до цього\~договору (п.1.5.2).\~Проценти за\~користування кредитом\~протягом першого\~розрахункового періоду,\~визначеного графіком\~платежів,\~нараховуються за\~ставкою 220,00\~%\~річних на\~фактичну заборгованість за кредитом (п.1.5.3). Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 220,00 % річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів. Нараховані згідно з п. 1.5.3 та 1.5.4 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть: 4320,45 грн (п.1.5.4). Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування та сплати комісій та процентів, а також тіла кредиту встановлені п.п. 2.2.2, 2.2.3 цього договору (п.1.6). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] (п.2.1). Цього ж дня сторони погодили додаток №1 до договору про споживчий кредит №100567163 від 02.03.2025 - графік платежів (а.с.45). Договір про споживчий кредит № 100567163 від 02.03.2025 та додаток №1 до цього ж договору - підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора - 223311. ТОВ "Мілоан" умови договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, що стверджується платіжним дорученням № 100968143 від 02.03.2025 (а.с.50). 28.07.2025 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №28072025 (а.с.56-60), відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Мілоан" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до\~реєстру боржників\~№ 3\~від 29.07.2025\~до договору\~факторингу №28072025\~від 28.07.2025\~(а.с.64)\~ТОВ "ФК\~"ЄАПБ"\~набуло права\~грошової вимоги\~до [PERSON] \~в сумі\~12112,98\~грн,\~з яких:\~2600,00\~грн -\~сума заборгованості\~за основним\~зобов`язанням\~по кредиту\~за увесь\~строк кредитування;\~2154,98\~грн -\~сума заборгованості\~по процентам\~за користування\~кредитом;\~520,00\~грн -\~сума заборгованості\~по комісії\~за надання\~кредиту за\~увесь строк\~кредитування,\~1638,00\~грн -\~сума заборгованості\~по комісії\~за обслуговування\~кредиту (кредитної\~заборгованості),\~5200,00\~грн -\~сума заборгованості\~за неустойкою\~(штраф,\~пеня)\~та/або\~процентами за\~порушення грошового\~зобов`язання\~(а.с.64),\~що також\~підтверджується відомістю\~про щоденні\~нарахування та\~погашення складено\~ТОВ "Мілоан" (а.с.52-54). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ "ФК\~"ЄАПБ"є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Водночас суд зазначає, що [PERSON] відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України), не подав, як і жодних доказів на спростування факту укладення договорів, використання кредитних коштів чи розміру заборгованостей. Разом з тим подані позивачем докази підтверджують, що [PERSON] уклав договір про надання\~споживчого кредиту\~№ 8496972\~від 20.11.2024\~та договір\~про споживчий\~кредит №\~100567163\~від 02.03.2025,отримав кредити, користувався кредитними коштами й допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені, штрафу за договором про надання споживчого кредиту № 8496972 від 20.11.2024 у розмірі 10679,00 грн та неустойки за договором про споживчий кредит № 100567163 від 02.03.2025 у розмірі 5200,00 грн, суд зазначає таке. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідно до якого в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредиту в сумі 1638,00 грн, суд зазначає таке. За загальним правилом, передбаченим ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами 2, 3 ст. 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Так, 10.06.2017 набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку з чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Положення ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними, проте, враховуючи ультра активну форму дії Закону України "Про захист прав споживачів", визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України "Про споживче кредитування" передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Однак, Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України "Про споживче кредитування", щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування". Аналогічні за змістом спірних правовідносин правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 та у постанові ОП КЦС ВС від 06.11.2023 у справі № 204/224/21. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом установлено, що в п. 1.5.2 договору про споживчий кредит № 100567163 від 02.03.2025 передбачено комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 4004,00 грн, що нараховується за ставкою 7,00 % від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів, який є додатком №1 договору. Тобто товариством фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування". Однак, розмір комісії за обслуговування кредитом, який визначено в договорі про споживчий кредит № 100567163 від 02.03.2025, встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості. Тобто, в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які товариством встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Поряд з цим, у позовній заяві та розрахунку суми несплачених комісій за користування кредитними коштами, нарахованих відповідно до умов договору про споживчий кредит № 100567163 від 02.03.2025, загальна сума несплаченої комісії за обслуговування кредиту становить 1638,00 грн. Отже, указані умови кредитного договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення договору про споживчий кредит № 100567163 від 02.03.2025, укладеного між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] , щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених п. 1.5.2 кредитного договору та графіку платежів (додаток № 1 до договору), є нікчемними, тобто недійсними в силу закону. З огляду на викладене, положення п. 1.5.2 кредитного договору в частині обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 182,00 грн є нікчемним, тому суд дійшов висновку, що в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією за обслуговування кредиту в сумі 1638,00 грн слід відмовити. Отже, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1545,23 грн (18254,98х3028/35771,98).

Outcome: approved