Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 20.11.2025 відкрито провадження в справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] отримав копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 02.12.2025 представник відповідача адвокат Гончаренко К.М. надіслала до суду письмове пояснення у справі, в якому зазначено, що [PERSON] не заперечує проти заявлених вимог та стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у визначеному законом розмірі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, сторони у справі є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 7). Малолітня дитина сторін проживає за однією адресою з позивачкою, що підтверджується Витягами з Реєстру територіальної громади від 11.11.2025 (а. с. 8, 9). Зі змісту позовної заяви вбачається, що малолітня дитина сторін знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Отже, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182\~Сімейного кодексу України). Частиною 1\~статті 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~\~\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~\~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;\~\~доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~\~інші обставини, що мають істотне значення. Суд бере до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку. Відповідач не надав суду будь-яких доказів наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй належні умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Відповідно до ч.1 ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 18.11.2025 та до досягнення дитиною повноліття. На переконання суду такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, відповідатиме їхнім інтересам, правам і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси отримувача, а також забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дітей та не порушуватиме правила щодо рівності батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до\~статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відтак, враховуючи наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши фактичні обставини справи та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Разом з тим, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до п. 3\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved