Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що шлюб між сторонами було зареєстровано 11 жовтня 1997 року виконкомом Покровської сільської ради народних депутатів Нікопольського району Дніпропетровської області. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З січня 2025 року шлюбні відносини були припинені з причини діаметрально протилежних поглядів на життя, в результаті чого виникали сварки та скандали. Відповідач не бажав розуміти сутності проблем та нехтував сімейними відносинами. На даний час кожен живе своїм життям та поновлювати спільне проживання не бажає. В судове засідання позивачка не прибула, від її представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява, в якій він просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та на їх задоволенні наполягають (а.с.35-36). Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку повідомлення (а.с.37), однак, в судове засідання не прибув, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за своєї відсутності не надав. Суд вважає, що відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, своїми правами скористався, шляхом подання до суду раніше заяв, в порядку ст.111 СК України та п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України, які судом були задоволені (а.с.27-28). Проте, з урахуванням того, що обставини, які викликали зупинення провадження у справі, відпали, суд відновив провадження та, у відповідності до вимог чинного законодавства, повідомив сторони про час та дату розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно ст.105, 110 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливим. Відповідно до ч.2 та ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 11 жовтня 1997 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.7), від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). З січня 2025 року шлюбні відносини між сторонами по справі були припинені з причини діаметрально протилежних поглядів на життя, в результаті чого виникали сварки та скандали. На даний час кожна із сторін живе своїм життям та поновлювати спільне проживання не бажає. Оскільки сторони не виявили бажання примиритись, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved