Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

у серпні 2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (надалі позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з цим позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 грудня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (надалі Первісний кредитор, Позикодавець) та [PERSON] (надалі Позичальник, боржник, відповідач) укладено Договір позики № 77135614. Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві таку-ж суму у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Підписанням Договору позики відповідач підтвердив, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги. Погодився, що до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію». 14 червня 2021 року між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Первісному кредиторові Права Вимоги до Боржників, указаними у Реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 21 від 20 березня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 77135614 в сумі 27 236,94 грн, з яких: 9 523,80 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 713,14 грн - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Водночас, всупереч умовам Договору позики № 77135614, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання в повному обсязі та має непогашену заборгованість в сумі 27 236,94 грн. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за вищевказаним Договором, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Постановленою суддею ухвалою від 25 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. 11 вересня 2025 року відповідач ознайомився зі справою /а.с.40/. 24 вересня 2025 року представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі, мотивоване перебуванням відповідача у складі ЗС України. Постановленою судом ухвалою від 07 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення, оголошено перерву в розгляді справи. 23 жовтня 2025 року судом отримано відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача позовні вимоги ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики визнав у розмірі 9 523,80 грн основної заборгованості. В іншій частині позовних вимог просив відмовити. В обґрунтування відзиву вказує, що позивачем не враховано те, що відповідач [PERSON] , починаючи з 2016 року по теперішній час, безперервно перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України та боронить країну від повномасштабного збройного вторгнення російської федерації. Особливий період настав 18 березня 2014 року відповідно до рішення про часткову мобілізацію, оголошеного Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII. Дата закінчення особливого періоду визначається відповідним Указом Президента України. В силу пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом не нараховуються. 29 жовтня 2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якій представник просив позов задовольнити повністю. Також просив відзив [PERSON] на позов про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду та задоволення. Відповідь мотивував тим, що уклавши договір, відповідач погодився, що сума позики становить 14 652,00 грн, строк кредиту 30 днів, процентна ставка 1,99 %, знижена процентна ставка 1,8905 %. Сторони на власний розсуд визначили строк кредитування, а також передбачили право кредитора протягом 90 днів починаючи з першого дня прострочення виконання зобов`язання нарахувати відсотки у визначеному договорами розмірі. Нарахована заборгованість відповідає погодженим умовам за кредитом. Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Але відповідач не подав суду докази того, що перед укладенням, при укладенні кредитного договору, або після його укладення він надавав кредитодавцям ці документи або взагалі будь-яким чином повідомляв про наявність своїх пільг стосовно сплати відсотків. Відповідач не надав Первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові, відповіді просив про розгляд справи у відсутність представника, задовольнити позовні вимоги, не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. У відзиві представник відповідача просив розглянути справу у свою відсутність. 25 листопада 2025 року подав заяву про відкладення розгляду справи. Враховуючи повторну неявку сторони відповідача в судове засідання, подання стороною відзиву, суд зазначає, що повторна неявки в судове засідання не перешкоджає розгляду справи та суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 18 грудня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики № 77135614 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) /а.с.6/. Згідно з п. 1 Договору позики Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики. П. 2.1 2.3 Договору позики передбачено, що: Сума позики 14 652,00 грн; строк позики 30 дні; Процентна ставка (базова)/день 1,99%; Дата надання позики 18 грудня 2021 року; Дата повернення позики (останній день) 17 січня 2022 року; знижена процентна ставка/день 1,8905%; Процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день % - 2,70%; Пеня %/день 2,7%; Орієнтовна загальна вартість позики 22 961,88 грн. За п. 4 Договору позики проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію» (п. 12 Договору позики). У п. 20 Договору позики вказано реквізити електронного платіжного засобу Позичальника [NUMBER] . Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором hNmG8tBSxv. Також 18 грудня 2021 року відповідачем, за допомогою електронного цифрового підпису hNmG8tBSxv підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки до Договору позики /а.с.6, зворот/. 14 червня 2021 року між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Первісному кредиторові Права Вимоги до Боржників, указаними у Реєстрах боржників /а.с.7-8/. 28 липня 2021 року між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» укладено додаткову угоду № 2 до договору від 14 червня 2021 року /а.с.9/. 13 червня 2022 року між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» укладено додаткову угоду № 7 до договору від 14 червня 2021 року /а.с.10/. 20 березня 2024 року між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» укладено додаткову угоду № 21 до договору від 14 червня 2021 року щодо Реєстру боржників № 20, 21 від 20 березня 2024 року /а.с.11/. 20 березня 2024 року між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» затверджено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників № 21 /а.с.12/. 26 березня 2024 року платіжною інструкцією № 21044 оплачено право вимоги за договором факторингу № 14/06/21 /а.с.13/. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 21 від 20 березня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 77135614 в сумі 27 236,94 грн, з яких: 9523,80 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 17 713,14 грн сума заборгованості за відсотками (787 кількість днів прострочення) /а.с.14/. З наданого суду розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором позики № 77135614 вбачається, що станом на 31 травня 2025 року заборгованість відповідача складає 27 236,94 грн, з яких: 9 523,80 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 17 713,14 грн сума заборгованості за відсотками /а.с.15/. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Щодо строку подання відзиву. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Постановленою судом ухвалою від 25 серпня 2025 року відповідачеві встановлено строк для подання відзиву 15 днів з дня вручення копії ухвали. Ухвалу фактично вручено відповідачеві 26 серпня 2025 року (доставлено на електронну пошту). Відтак, звертаючись з відзивом 23 жовтня 2025 року представником відповідача пропущено строк подання відзиву. Водночас, за ч. 2, 3 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Так, представником відповідача 24 вересня 2025 року подано клопотання про зупинення провадження у справі, мотивоване перебуванням відповідача в складі ЗС України. Судом постановленою ухвалою відмовлено в зупиненні провадження 07 жовтня 2025 року. 23 жовтня 2025 року представником відповідача подано відзив, до якого, в тому числі, долучено доказ у виді витягу з послужного списку відповідача, з якого вбачається безперервне проходження служби у період з 13 грудня 2016 року. За таких обставин суд вважає причини, пов`язані з пропуском строку подання відзиву поважними, пов`язаними з виконанням обов`язку по захисту Батьківщини, підготовкою кадрів ЗС України в умовах воєнного стану, а тому наявні підстави для продовження строку подання відзиву й суд, з власної ініціативи, вважає за необхідне продовжити вказаний строк до 23 жовтня 2025 року. Відтак, підстав для залишення відзиву без розгляду суд не вбачає. Щодо стягнення заборгованості з відповідача позивачем. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні можу бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) . Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як установлено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Матеріали справи свідчать, що Договір позики укладений сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені в них умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На час розгляду справи судом сторонами не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості відповідачем в повному обсязі за Договором, причини несвоєчасного погашення заборгованості. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Верховним Судом у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 910/10963/19 наголошено, що доказом переходу прав за зобов`язанням до нового кредитора є відповідний правочин щодо відступлення прав вимоги у зобов`язанні […], а не документи, що засвідчують права, які передаються. За таких обставин, у ТОВ «ФК«ЄАПБ», як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Також, відповідно до Правової позиції, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені судом обставини, суд висновує, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведений факт невиконання відповідачем прийнятих на себе, відповідно до положень умов указаного Договору, зобов`язань перед позивачем, як правонаступником Первісного позикодавця, внаслідок чого наявні підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості за основною сумою заборгованості за договором позики. Водночас, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів. Так, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, згідно з п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі Закон України) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Крім того, відповідно до абзацу першого ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. Особливий період настав 18 березня 2014 року відповідно до рішення про часткову мобілізацію, оголошеного Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України від 7 березня 2014 року № 1126-VII. Дата закінчення особливого періоду визначається відповідним Указом Президента України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено проведення протягом 90 днів загальної мобілізації, строк проведення якої в подальшому неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України. Як установлено з наданих представником відповідача належним чином засвідчених доказів, а саме: копії посвідчення офіцера [NUMBER] , виданого 04 лютого 2022 року /а.с.44/, посвідчення серії [NUMBER] учасника бойових дій, виданого 17 червня 2015 року /а.с.45/, довідки в/ч [NUMBER] про перебування на військовій службі за контрактом /а.с.43/, витягу з послужного списку капітана [PERSON] /а.с.59/, з якого встановлено, що з 04 грудня 2019 року [PERSON] укладено новий контракт про проходження військової служби на 3 роки з 13 грудня 2019 року до 13 грудня 2022 року, 30 грудня 2021 року укладений новий контракт, як офіцера, на 5 років до 30 грудня 2026 року, 30 грудня 2021 року присвоєне військове звання «молодший лейтенант». Судом установлено, що вищевказаний Договір позики укладений відповідачем з позивачем 18 грудня 2021 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором позики № 77135614 вбачається нарахування Первісним кредитором відповідачеві процентів за позикою у період з 18 грудня 2021 року. При цьому ані позивачем, ані відповідачем не надано суду відомостей про підстави, за яких заборгованість за договором позики (основна) зменшена з 14 652,00 грн до 9 523,80 грн, які суми та коли сплачував відповідач та яким чином відбувалося цільове спрямування коштів, сплачених відповідачем. А тому, враховуючи положення вищевказаних Законів України, а також те, що відповідач є військовослужбовцем та з 13 грудня 2016 року проходить військову службу, суд висновує про неправомірність нарахування позивачем відповідачеві процентів за вищевказаним кредитним договором. Також суд зауважує, що неподання військовослужбовцем кредиторові доказів на підтвердження проходження військової служби не є підставою для стягнення з останнього процентів за договором. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд висновує про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором позики від 18 грудня 2021 року у розмірі 9 523,80 грн основної позики. У решті позову належить відмовити. Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд ураховує те, що позов задоволено частково на 34,97 % (задоволено 9 523,80 грн від заявлених 27 236,94 грн), а тому з відповідача на користь позивача за ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 058,89 грн. У решті витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial