Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Стислий виклад обставин справи Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] від 04 червня 1994 року. Мотивує свою заяву тим, що вона з 1990 по 1994 рік розпочала працювати в асоціації «Промінь» села Новосілки Горохівського (Луцького) району швеєю. Водночас, при заповнені трудової книжки її дані проходять як « [PERSON] ». При цьому, печатка підприємства при зміні прізвища не проставлена. Надалі, асоціація «Промінь» була реорганізована в СВК Б. Хмельницького, а останнє реорганізоване в ПОСП «Агрофірма «Лан», яке на даний час є ліквідованим. Тому в позасудовому порядку здійснити виправлення в трудовій книжці є неможливо. Зазначає, що у зв`язку з допущеними неповними записами не може подати увесь пакет документів до органів пенсійного забезпечення з метою призначення йому пенсії, оскільки стаж за цей період не буде враховано повністю. Враховуючи вищенаведене, остання просить заяву задовольнити. Рух справи в суді Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 03 листопада 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначене на 08 грудня 2025 року. Позиція учасників судового розгляду Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак в поданій письмовій заяві заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в судове засідання не з`явилася. У поданих 08 грудня 2025 року письмових поясненнях просила розгляд справи проводити у її відсутність. При розгляді заяви покладалася на об`єктивність і неупередженість суду та прийняття законного рішення у справі. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Горохівським РВ УМВС України у Волинській області 14 лютого 2001 року, такий видано на ім`я [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19 вересня 2019 року заявниця 03 травня 1994 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з трудовою книжкою серії [NUMBER] від 04 червня 1994 року така видана на ім`я [PERSON] , [INFO] . Також з даної трудової книжки вбачається, що заявниця 04 червня 1994 року розпочала свою трудову діяльність в асоціації «Промінь». 21 лютого 2000 року її було звільнено з роботи згідно з поданою заявою. Згідно з довідкою Трудового архіву Горохівської міської ради Луцького району Волинської області №19/01-34 від 29 жовтня 2025 року, відповідно до історичних довідок перейменування колгоспу «Комунар» села Новосілки Горохівського району: з 1958 року по 12 жовтня 1991 року Колгосп «Комунар», село Новосілки Горохівського району; з 12 жовтня 1991 року по 31 січня 2000 року Асоціація пайовиків «Промінь», село Новосілки Горохівського району; з 31 січня 2000 року по 2001 рік Сільськогосподарський виробничий кооператив імені Богдана Хмельницького, село Новосілки Горохівського району; з 23 лютого 2001 року Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Лан», село Шклинь (відділок село Новосілки) Горохівського району. Іншої інформації в архіві немає. Відповідно до ухвали Господарського суду Волинської області від 31 березня 2011 року у справі №7/113-Б, ліквідовано юридичну особу приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Лан» (село Шклінь Горохівського району Волинської області, код 31216810. Провадження по справі про банкрутство приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Лан» припинено. Зобов`язано державного реєстратора вчинити дії, передбачені Законоу України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» та спрямовані на припинення юридичної особи приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Лан». Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин В ст. 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснюється, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Мотивована оцінка доказів, наданих заявником та висновки суду за результатами заяви Звертаючись до суду з даною заявою, заявниця фактично просить встановити факт належності їй трудової книжки для оформлення пенсії. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки для заявниці, так як на даний час це впливає на реалізацію її права на призначення пенсії, проте розбіжності в написанні прізвища в трудовій книжці є перешкодою для оформлення пенсії, а виправити зазначений запис в позасудовому порядку на даний час неможливо. У даному випадку встановлення такого факту не пов`язується з вирішенням спору про право та законом прямо віднесено встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів до справ окремого провадження. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі №733/324/21. За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, проаналізувавши та надавши оцінку вищевказаним доказам у їх сукупності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність факту належності трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 04 червня 1994 року на ім`я [PERSON] заявниці [PERSON] , [INFO] . У межах судового розгляду, суду було надано достатньо доказів для встановлення факту, що має юридичне значення та для встановлення якого було подано відповідну заяву. Будь-яких інших обставин, які б спростовували належність саме заявниці [PERSON] вищевказаної трудової книжки, судом під час розгляду справи встановлено не було. Заявник немає іншої можливості, як в судовому порядку встановити факт належності трудової книжки. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що заявницею [PERSON] при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок, що підтверджено належним письмовим доказом по справі. Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявницею [PERSON] судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved