Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що 9 вересня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір №450759647, у вигляді електронного документу із застосуванням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV-9A9R4, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надав їй кредит у розмірі 22000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушив строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим станом на 19 червня 2025 року має заборгованість в розмірі 93416 грн. 40 коп., в т.ч.: 22000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 71416 грн. 40 коп. - заборгованості за відсотками. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №450759647 від 9 вересня 2021 року. В подальшому, 5 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №450759647 від 9 вересня 2021 року. 29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №29/05/25-Е про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №450759647 від 9 вересня 2021 року. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 93416 грн. 40 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при подачі позову клопотав про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, в силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.108,109,111). Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, 9 вересня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №450759647, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 22000 грн. на строк 30 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 649% річних (а.с.12-16). Відповідач прострочив виконання свого зобов`язання, оскільки порушив строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 19 червня 2025 року має заборгованість в розмірі 93416 грн. 40 коп., в т.ч.: 22000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 71416 грн. 40 коп. - заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунками заборгованості та випискою з особового рахунка за кредитним договором №450759647 від 9 вересня 2021 року (а.с.79-80,81). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №450759647 від 9 вересня 2021 року, що підтверджується копією реєстру права вимоги №159 від 9 листопада 2021 року (а.с.43-55,56-57). В подальшому, 5 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №450759647 від 9 вересня 2021 року, що підтверджується копією реєстру прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року (а.с.59-64,65-66). 29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №29/05/25-Е про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №450759647 від 9 вересня 2021 року, що підтверджується копією реєстру боржників від 29 травня 2025 року (а.с.68-72,73-74). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону,\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13\~ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що спірний договір\~укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до п.2.2.2.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та нарахованих процентів на банківський рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору, у строки передбачені договором. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав про задоволення позову. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст.141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2422 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову, а також 7000 (сім тисяч гривень) витрат на правничу допомогу. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved