Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській області) через систему «Електронний суд» звернулось до суду з даним позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на їх користь переплату пенсії в розмірі 11660,28 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що в них на обліку з 28.10.2021р. перебуває [PERSON] та отримує пенсію у разі втрати годувальника на двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На сина [PERSON] виділена доля згідно довідки про навчання, де зазначено термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2022. З 01.07.2022 пенсія виплачувалась на одного утриманця. 12.10.2023 [PERSON] звернувся із заявою на продовження навчання, надавши довідку, в якій зазначено термін навчання з 01.09.2022 по 30.06.2024. Ця заява відпрацьовувалась за принципом єдиної черги та завдань спеціалістами інших областей, відповідно до якої перерахунок проведено з 01.07.2022 року, внаслідок чого виникла переплата за період з 01.07.2022 по 31.10.2023 на суму 15176,48 грн, тобто ці кошти виплачені відповідачу безпідставно. Протягом грудня 2023 року квітня 2024 року проведено утримання переплати пенсії з відповідача в сумі 3516,20 грн, у зв`язку з чим залишок переплати становить 11660,28 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з пропозицією повернути переплату пенсії, яка ним проігнорована, що й спонукало позивача звернутися до суду за захистом свого права. Позивачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін від 04 листопада 2025 року було направлено в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до його електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але той інших заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав. При цьому, суд зважує на те, що приписи ст.274 ЦПК України не містять обмежень для вирішення даної категорії справ у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу ухвалу\~про відкриття\~спрощеного позовного\~провадження в\~справі без\~повідомлення (виклику)\~сторін від\~04\~листопада 2025\~року було\~надіслано за\~зареєстрованою у\~встановленому законом\~порядку адресою\~місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), однак той відзиву на позов чи інших заяв з процесуальних питань не подав. Також в установлений строк від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відтак, у силу положень ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами й у такому випадку судове засідання не проводиться та згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до такого висновку. За приписами ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в установленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, обравши відповідний спосіб такого захисту. Згідно з ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. У п.2\~ч.2\~ст.36\~Закону №1058-IV\~встановлено,\~що непрацездатними\~членами сім`ї\~вважаються діти\~(у\~тому числі\~діти,\~які народилися\~до спливу\~10\~місяців з\~дня смерті\~годувальника)\~померлого годувальника,\~які не\~досягли 18\~років або\~старші цього\~віку,\~якщо вони\~стали особами\~з інвалідністю\~до досягнення\~18\~років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Відповідно до ч.1 ст.37 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками. Згідно зі ст.38 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті\~36\~цього Закону,\~а членам\~сім`ї,\~які досягли\~пенсійного віку,\~передбаченого статтею\~26 цього\~Закону,\~-\~довічно (ч.1). Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії (ч.2). Відповідно до\~ст.39\~Закону №1058-IV на\~всіх членів\~сім`ї,\~які мають\~право на\~пенсію у\~зв`язку\~з втратою\~годувальника,\~призначається одна\~спільна пенсія\~(ч.1). На\~вимогу члена\~сім`ї\~із загальної\~суми пенсії\~виділяється його\~частка,\~яка виплачується\~окремо. Виділення частки пенсії провадиться з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла заява про виділення частки пенсії (ч.2). Згідно з ч.1 ст.50 Закону №1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. За змістом\~положень ст.1212\~ЦК України\~особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана повернути\~потерпілому це\~майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала\~(ч.1). Положення\~цієї глави\~застосовуються незалежно\~від того,\~чи безпідставне\~набуття або\~збереження майна\~було результатом\~поведінки набувача\~майна,\~потерпілого,\~інших осіб\~чи наслідком\~події (ч.2). Положення\~цієї глави\~застосовуються також\~до вимог\~про: 1)\~повернення виконаного\~за недійсним\~правочином; 2)\~витребування майна\~власником із\~чужого незаконного\~володіння; 3)\~повернення виконаного\~однією із\~сторін у\~зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ч.3). У постанові від 12 жовтня 2021 року в справі №910/17324/19 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави, у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі від початку правовідношення, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Відтак, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Під відсутністю правовою підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не грунтується на прямій вказівці закону або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбачено законом, іншими правовими актами чи правочином. Відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. За приписами ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (засада змагальності цивільного судочинства). Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У судовому засіданні встановлено, що з 28.10.2021р. [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області як отримувач пенсії у разі втрати годувальника [PERSON] на двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Призначений на утриманця [PERSON] розмір пенсії становив: - 28.10.2021-30.11.2021 1336,46 грн; - 01.12.2021-26.01.202 1336,46 грн; - 27.01.2022-30.06.2022 1336,46 грн; - 01.07.2022-30.09.2022 1336,46 грн; - 01.10.2022-30.11.2022 1336,46 грн; - 01.12.2022-31.12.2022 1336,46 грн; - 01.01.2023-30.04.2024 1336,46 грн; - 01.05.2024-30.06.2024 2520,00 грн. За довідкою №474 від 16.12.2021р., виданою Державним професійно-технічним навчальним закладом «Сновське вище професійне училище лісового господарства», [PERSON] є учнем даного освітнього закладу й термін навчання з 01.09.2021р. по 30.06.2022р., денна форма навчання, ІІІ (третій) атестаційний рівень. 12.10.2023р. [PERSON] подав до ГУ ПФУ в Чернігівській області заяву, в якій просив перерахувати пенсію за видом перерахунку «подовження виплати», додавши довідку №613 від 10.10.2023р., видану Державним професійно-технічним навчальним закладом «Сновське вище професійне училище лісового господарства», згідно якої він є здобувачем освіти даного учбового закладу й термін навчання з 01.09.2022р. по 30.06.2024р. за спеціальністю «Лісове господарство», денна форма навчання І (перший) акредитаційний рівень. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 01.07.2022р. по 31.10.2023р. загальна сума переплаченої [PERSON] на утриманця [PERSON] пенсії становить 15176,48 грн. Листи ГУ ПФУ в Чернігівській області від 19.10.2023р, 11.10.2024р. із проханням добровільно повернути переплату пенсії в сумі в 11660,28 грн або надати згоду на її утримання за заявою [PERSON] проігноровані. Разом з тим, із вищезазначених довідок Державного професійно-технічного навчального закладу «Сновське вище професійне училище лісового господарства» слідує, що перерва в навчанні [PERSON] у вказаному учбовому закладі становила з 01.07.2022р. по 31.08.2022р., тобто менше чотирьох місяців, при цьому [PERSON] не досяг 23-річного віку, а тому за Законом №1058-IV його мати мала право на отримання пенсійних виплат у разі витрати годувальника. Водночас та обставина, що ГУ ПФУ в Чернігівській області не запросило у відповідача довідку про продовження навчання її сина та не припинила здійснювати нарахування й виплату пенсії вказує на неналежне виконання своїх посадових обов`язків уповноваженими працівниками самого позивача й не може свідчити про зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Отже, в даному випадку перевиплата пенсії була проведена позивачем добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, у зв`язку з чим у силу вимог ст.1215 ЦК України кошти в сумі 11660,28 грн не підлягають стягненню з відповідача. Прикметно, що правильність виконаних розрахунків, за якими були проведені виплати, а також добросовісність набувача, презюмуються. Відтак, суд висновлює, що позивачем усупереч вимог ст.12, 81 ЦПК України не доведено наявності правових підстав для стягнення з відповідача на утриманця [PERSON] переплати пенсії за період з 01.07.2022р. по 31.10.2023р. у сумі 11660,28 грн. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, даний позов ГУ ПФУ в Чернігівській області до [PERSON] про стягнення з неї безпідставно набутих коштів у вигляді переплати пенсії у разі втрати годувальника є необгрунтованим і не підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки в задоволенні позовних вимог ГУ ПФУ в Чернігівській області суд відмовляє повністю, то у відповідності до положень ст.141 ЦПК України понесені ним у справі судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed