Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

У березні 2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») Дорошенко О.В. (довіреність, а.с. 13,14) звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в прохальній частині якого просить суд стягнути суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 53 027,04 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11 вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») уклало з [PERSON] кредитний договір № 870317216 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши позичальнику грошові кошти у розмірі 21 296,00 грн, шляхом переказу на банківську картку відповідача № [NUMBER] . Проте відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконав, не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх використання в обумовлені сторонами строки. 12 листопада 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/8, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) відступило ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) право вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором, в тому числі право вимоги за кредитним договором від 11 вересня 2024 року № 870317216 до [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, сума заборгованості [PERSON] становить 63 520,04 грн, проте позивач, діючи в межах своїх прав, самостійно визначив суму, яка підлягає стягненню з відповідача в розмірі 53 027,04 грн, з яких 21 296,00 грн - заборгованість по кредиту, 31 731,04 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом. У зв`язку з викладеним, позивач просить позов задовольнити та стягнути суму заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (а.с.72-73). Судом за адресою реєстрації відповідача направлялась копія ухвали про відкриття провадження, поштове відправлення повернулось без вручення відправлення на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 77). Згідно положень частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Також Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17). Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд його справи судом, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11 вересня 2024 року між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 870317216. Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом одноразового ідентифікатора (електронного підпису) PCJZ, що був направлений на мобільний номер відповідача [NUMBER] (а.с. 25 зворот- 36 зворот). За умовами п. 2.1. договору кредитної лінії, відповідачу відкрито кредитну лінію в розмірі кредитного ліміту на суму 21 296,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Згідно з п. 3.1. договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. договору. У пункті 3.2. договору сторони погодили, що встановлений в п.3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Відповідно до п. 3.3. договору, для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 5 749,80 грн. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет. Відповідно до п. 5.1 договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки [NUMBER]. Відповідно до п. 7.1 договору сторони дійшли згоди, що рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування 11 жовтня 2024 року, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Згідно з п. 7.3 договору, кінцева дата повернення кредиту 11 жовтня 2029 року. Згідно з п. 8.1. договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено. Відповідно до умов п. 8.3. базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних. Згідно п. 8.5.1. за період від 11 вересня 2024 року до 11 жовтня 2024 року (включно) кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 10,00 % від розміру базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за кредитом може здійснюватися за дисконтною процентною ставкою 0,90 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 328,50 відсотків річних. У відповідності до п. 8.5.2. - у разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів або здійснить поновлення дисконтного періоду, на період після 11 жовтня 2024 року кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 10,00 % від розміру базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за кредитом може здійснюватися за Індивідуальною процентною ставкою 0,90 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 328,50 відсотків річних. Відповідно до п. 11.1. договору договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 11 вересня 2024 року зазначені персональні дані позичальника [PERSON] , дата укладення договору 11 вересня 2024 року, сума кредиту 21 296,00 грн, строк кредиту 30 днів, номер карти позичальника [NUMBER]. На підтвердження надання кредиту на підставі вказаного договору, позивач надав підтвердження щодо здійснення переказу коштів ТОВ «Профітгід», відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було перераховано кошти на рахунок відповідача № [NUMBER] у розмірі 21 296,00 грн, договір 870317215 від 11 вересня 2024 року. Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором № 870317215 від 11 вересня 2024 року сума до сплати станом на 30 листопада 2024 року складається з 21 296,00 грн - тіло кредиту, 13 358,52 грн відсотки за користування кредитом, 10 648,00 грн - неустойка. 12 листопада 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № MB-ТП/8 відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника (п. 2.2.). Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги (п. 4.1.). Відповідно до п. 1.3. договору правом вимоги є всі права клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з п. 8.1. цього ж договору договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання сторонами та діє до кінця календарного року (до 31 грудня включно), в якому його укладено, але у будь-якому разі до моменту повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за ним. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 12 листопада 2024 року до вказаного договору факторингу, до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 870317216 від 11 вересня 2024 року в загальному розмірі 44 992,52 грн, що складається з: заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) - 21 296,00 грн, заборгованості по відсоткам 13 203,52 грн, заборгованості по іншим нарахуванням - 10 493,00 грн. Згідно наданого позивачем ТОВ «Таліон Плюс» розрахунку заборгованості, відповідач станом на 07 лютого 2025 року має заборгованість в сумі 63 520,04 грн, з яких: 21 296,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 31 731,04 грн - сума заборгованості за відсотками, 10 493,00 грн - сума заборгованості за неустойкою. У позовній заяві позивач зазначає суму заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 63 520,04 грн, проте, посилаючись на право самостійно визначати обсяг та склад позовних вимог, просить стягнути з відповідача 53 027,04 грн, які складаються з 21 296,00 грн суми заборгованості за тілом кредиту та 31 731,04 грн суми заборгованості за відсотками. У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції визначені частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Судом встановлено, що при підписанні кредитного договору № 870317216 від 11 вересня 2024 року між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» сторонами було погоджено всі істотні умови договору. Договір підписаний відповідачем електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора PCJZ. Позивачем до позовної заяви було надано докази переказу грошових коштів на картковий рахунок відповідача, вказаний при укладенні договору, у розмірі 21 296,00 грн. Вказані докази є належними та достатніми для висновку про виконання первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» свого обов`язку за кредитним договором № 870317216. Судом встановлено, що відповідачем фактично отримані кредитні кошти у розмірі 21 296,00 грн, що підтверджується матеріалами справи. В добровільному порядку відповідач, отримані у кредит кошти в сумі 21 296,00 грн не повернув ні на користь первісного кредитора, ані на користь позивача, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 21 296,00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 31 731,04 грн. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України та частини першої статті 1054ЦКУкраїни кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048ЦКУкраїни про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно із наданим позивачем розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором № 870317215 від 11 вересня 2024 року, відповідачу [PERSON] протягом 31 дня (з 11 вересня 2024 року по 11 жовтня 2024 року (включно)) здійснювалось нарахування відсотків за користування кредитом за дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,90% від суми кредиту. З 12 жовтня 2024 року базова відсоткова ставка за користування кредиту становила 1,00 % від суми кредиту, що нараховувалась як первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», так і позивачем ТОВ «Таліон плюс». Судом перевірено наданий позивачем розрахунок заборгованості по відсоткам, що нараховувались позивачем за дисконтною та базовою процентними ставками, та встановлено належне нарахування відсотків, з огляду на що, позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача по відсоткам у розмірі 31 731,04 грн також підлягають задоволенню. Отже, позов підлягає повному задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивач сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 2422,20 грн, а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс-19). У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на оплату послуг з професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5 000,00 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги №5 від 02 грудня 2024 року, додаткову угоду №215 до даного договору, акт приймання-передачі наданих послуг від 30 грудня 2024 року, платіжну інструкцію про переказ 5 000,00 грн, як оплату за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги №5 від 02 грудня 2024 року. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 30 грудня 2024 року сторони погодили, що адвокатське об`єднання виконало свої зобов`язання у межах договору надання правової допомоги №5 від 02 грудня 2024 року, а саме: підготовка до розгляду справи час виконання 4 години, сума 1 000,00 грн, підготовка та направлення повідомлення про оплату заборгованості час виконання 2 години, сума 500,00 грн, підготовка позовної заяви 10 годин, сума 3 500,00 грн. Надані позивачем докази на підтвердження факту понесених судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу, у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, є належними та достатніми для підтвердження складу та розміру витрат на правову допомогу. Суд, оцінивши подані стороною позивача докази, враховуючи, складність справи, реальність (дійсність та необхідність), обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу розміру виконаної адвокатом роботи в суді першої інстанції, та те, що підготовка позовної заяви не потребувало тривалих затрат часу, оскільки судова практика по даній категорії справ є сталою, дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу з 5 000,00 грн до 4 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved