Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «Ейс»-адвокат Тараненко А.І. звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 609345219 від 10.03.2023 в розмірі 60540,00 грн; понесені судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.03.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 609345219 в електронному вигляді, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 12500,00 грн, шляхом переказу на його банківську картку № [NUMBER] . Відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. В подальшому між сторонами було укладено додаткові угоди № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023. Крім того, відповідно до договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Також, відповідно до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 05.06.2025 становить 60540,00 грн, а саме: 12500,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 48040,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам. Ухвалою судді від 25.06.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 17.07.2025. Відповідачу було запропоновано протягом 15 (п`ятнадцяти) днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 191 ЦПК України. Роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Судове засідання 17.07.2025 відкладено до 04.09.2025 у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою судді від 04.09.2025 за клопотанням представника позивача ТОВ «ФК «Ейс» - адвоката Тараненка А.І. витребувано від АТ «Універсал Банк» письмові докази. Розгляд справи відкладено до 22.10.2025. 02.10.2025 від АТ «Універсал Банк» до суду надійшли письмові докази на виконання вимог ухвали суду від 04.09.2025. 22.10.2025 справу знято з розгляду на 04.12.2025 у зв`язку з відсутністю електроенергії. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання, в якому позивач позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до\~вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач в судове засідання повторно не з`явився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке. 10.03.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 609345219, за умовами якого відповідачу надано кредит на суму 12500,00 грн, який він зобов`язався повернути протягом 30 календарних днів та сплатити проценти. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора MNV34Y7X, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Також 10.03.2023 між сторонами підписано паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ», в якому передбачено основні умови кредитування, узгоджено процентну ставку та загальну вартість кредиту, а також порядок повернення кредиту. Зокрема, умовами договору передбачена дисконтна процентна ставка 3,65% - 766,50 %, індивідуальна процентна ставка 383,25 % - 766,50%, базова процентна ставка 766,50 %. Платіжним дорученням\~№ 46ffc151-5b2e-42ff-9a0c-a6aa04a6cc15від 10.03.2023 підтверджується перерахування відповідачу коштів в розмірі 12500,00 грн згідно договору № № 609345219 від 10.03.2023. Із розрахунку заборгованості виданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що станом на 16.05.2023 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 29995,00 грн, з яких 12500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту та 17495,00 грн - сума заборгованості за відсотками. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон плюс», а ТОВ «Таліон плюс» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених договором. В подальшому між сторонами було укладено додаткові угоди № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023. Відповідно до реєстру прав вимоги № 229 від 16.05.2023, ТОВ «Таліон плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 29995,00 грн, з яких 12500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту та 17495,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Крім того, відповідно до договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024, укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Із платіжної інструкції № 7075 від 05.08.2024 слідує, що 05.08.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перерахувало ТОВ «Таліон плюс» кошти в розмірі 2712261,67 грн, призначення платежу: «оплата за відступлення права вимоги згідно реєстру прав вимоги № 1 від 31.07.2024 до договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 31.07.2024, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 60540,00 грн, з яких 12500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту та 48040,00 грн - сума заборгованості за відсотками. В подальшому, 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступає ТОВ «ФК «ЕЙС», а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором. Із платіжних інструкцій № 243 від 04.06.2025, № 245 від 04.06.2025, № 246 від 05.06.2025, № 247 від 05.06.2025, № 248 від 06.06.2025 слідує, що ТОВ «ФК «ЕЙС» перерахувало ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» кошти на загальну суму 4\~437\~227,55 грн. (чотири мільйони чотириста тридцять сім тисяч двісті двадцять сім гривень 55 копійок). Відповідно до реєстру прав вимоги до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача на на загальну суму 60540,00 грн, з яких 12500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту та 48040,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Із листа АТ «Універсал Банк» від 01.10.2025, що надійшов на виконання вимог ухвали суду слідує, що на ім`я відповідача банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку 10.03.2023 було зараховано кошти в сумі 12500,00 грн. Виписка про рух коштів по картці від 30.09.2025, за період з 10.03.2023-15.03.2023 свідчить про те, що відповідачу [PERSON] було перераховано кошти в сумі 12500,00 грн. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон плюс», а ТОВ «Таліон плюс» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених договором. В подальшому між сторонами було укладено додаткові угоди № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023. Відповідно до реєстру прав вимоги № 229 від 16.05.2023, ТОВ «Таліон плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 29995,00 грн, з яких 12500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту та 17495,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи, що на виконання вимог ст. 514 ЦК України до ТОВ «Таліон плюс» як до нового кредитора перейшло право первісного кредитора - у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, розмір якої становить 29995,00 грн, з яких 12500,00 грн - сума заборгованості за «тілом» кредиту та 17495,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Суд уважає, що укладаючи наступні договори факторингу (відступлення права грошової вимоги), фінансові установи зловживають переданими правами у зв`язку з додатковим нарахуванням процентів за користування кредитом, які вже були нараховані до переходу прав грошової вимоги. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Так, у матеріалах справи містяться копія договору № 29/05/25-01 про надання правової допомоги від 29.05.2025, додаток № 1 до цього договору, додаткова угода № 25770736677 від 30.05.2025, акт прийому-передачі наданих послуг на загальну суму 7000,00 грн, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), «Двойних проти України» (заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи. У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: partial