Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 25.06.2025\~відповідач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~заявою про\~ухвалення додаткового\~рішення,\~яка обґрунтована\~тим,\~ 04 квітня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова (наразі Шевченківський районний суд м. Харкова) постановив Ухвалу по справі № 638/5580/24, якою прийняв до розгляду позовну заяву ТОВ «Діджи фінанс» до [PERSON] , третя особа: ТОВ «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором, та відкрив провадження у справі. 22 квітня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із відзивом, в якому не визнавав позов ТОВ «Діджи фінанс» та заперечував проти викладених в позові вимог, і так само, не визнавав та заперечував проти обставин, на які посилався позивач. Крім того, [PERSON] у своєму відзиві просив суд стягнути з позивача ТОВ «Діджи фінанс» понесені відповідачем та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого гонорару адвоката у сумі 5\~120 грн. 21 січня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова (наразі Шевченківський районний суд м. Харкова) ухвалив пішення по справі № 638/5580/24, яким вирішив задовольнити позовну заяву ТОВ «Діджи фінанс» до [PERSON] , третя особа: ТОВ «Мілоан», про стягнення заборгованості за кредитним договором. 13 червня 2025 року Харківський апеляційний суд прийняв Постанову по справі № 638/5580/24, якою апеляційну скаргу [PERSON] задовольнив частково та постановив, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2025 року скасувати, у задоволенні позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, з наведених норм законодавства випливає, що суд може ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат, якщо питання про їх розподіл не було вирішено. Крім того, позов ТОВ «Діджи фінанс» було залишено без задоволення, а отже [PERSON] має право на компенсацію витрат, понесених внаслідок необґрунтованих дій позивача. З метою ухвалення судом додаткового рішення про розподіл витрат, відповідач наводить детальний перелік усіх понесених витрат у процесі розгляду справи № 638/5580/24 у суді першої інстанції: 22 квітня 2024 року за складення в Дзержинський районний суд м. Харкова Відзиву на Позовну заяву відповідачем було сплачено гонорар адвокату Поліщуку О. Л. у сумі 5 120 (п`ять тисяч сто двадцять) грн. 00 коп. за Договором про надання правової допомоги № 01-22/04-24. Отже, загальна сума судових витрат, понесених Відповідачем при розгляді справи № 638/5580/24 у суді першої інстанції, становить 5 120 (п`ять тисяч сто двадцять) грн. 00 коп. У зв`язку з чим відповідач просить ухвалити додаткове судове рішення по справі № 638/5580/24, яким вирішити питання розподілу понесених ним судових витрат у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції у розмірі 5 120 (п`ять тисяч сто двадцять) грн. 00 коп. 20.06.2025 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про ухвалення додаткового рішення передано в провадження судді Семіряд І.В. Суддею Семіряд І.В. скеровано доповідну записку на ім`я голови суду з проханням надати справу №638/5580/24, яка була розглянута під головуванням судді Цвіри Д.М., для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. 25.06.2025 головний спеціаліст Шевченківського районного суду м. Харкова доповідною запискою повідомила, що справу направлено 03.03.2025 до Харківського апеляційного суду та станом на 25.06.2025 справу до суду не повернуто. Фактично справу №638/5580/24 передано в провадження судді Семіряд І.В. 05.12.2025. Відповідач у заяві про ухвалення додаткового рішення зазначив, що просить судове засідання проводити без нього. Позивач та третя особа у судове засідання не прибули, заперечень проти заяви про ухвалення додаткового рішення не подали. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. \~Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2025 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» заборгованість за кредитним договором №3751648 від 31.05.2021 у розмірі 43250 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 10 000 грн; заборгованість за відсотками - 32250 грн; заборгованість за комісійними винагородами - 1000 грн; заборгованість за пенею -0 грн. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс»» сплачений судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс`витрати на професійну правничу допомогу розмірі 6000 грн. Постановою Харківського апеляційного суду від 13.06.2025 рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2025 року скасовано. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Приписами ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді регламентовано в пункті 1 частини третьої статті 133 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини третя, четверта статті 137 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування (правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18)). Крім того, в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі\~\~\~\~№ 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17), від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved