Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на те, що 24.09.2023 року [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (надалі за текстом - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»), договір про надання коштів у кредит № 76285765, згідно умов якого отримав кредит у розмірі 8500,00 грн строком на 22 дні, тобто з 24.09.2023 року по 16.10.2023 року, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 0,875 процентів (фіксована процентна ставка), які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тіло кредиту, комісія за надання кредиту складає 0 процентів від суми наданого кредиту. У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 2,7 процента пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань не виконав. 26.06.2025 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (надалі за текстом - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») було укладено договір факторингу № 26/06/25, згідно умов якого ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступає) ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», а останнє приймає належні ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимог № 27/06/25 від 27.06.2025 року, в якому під № 220 була зазначена грошова вимога до боржника [PERSON] за договором позики № 76285765 від 24.09.2023 року. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду через свого керівника з використанням системи «Електронний суд» позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту № 76285765 від 24.09.2023 року у розмірі 8500,00 грн, а також судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. Також в змісті позовної заяви керівник позивача, у відповідності до положень ч.1 ст. 276 ЦПК України, заявила клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача та зазначила про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Окрім того до самої позовної заяви додано доказ надсилання іншому учаснику справи - відповідачу копій поданих до суду документів у паперовій формі листом з описом вкладення, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 та абзацу другого ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме копію опису вкладення до Укрпошта Стандарт, 0503769911156 (Ф.107) на ім`я [PERSON] від 26.08.2025 року (а.с.42) та копію списку «000000042» Базовий (ф. 103А) згрупованих рекомендованих відправлень (а.с.42 на звороті-44 на звороті), в якому під № 6 значиться рекомендоване відправлення № 0503769911156 для відповідача. При цьому, згідно долученої судом до матеріалів справи роздруківки із сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html з інформацією щодо стану доставки відправлення № 0503769911156 останнє 13.09.2025 року було повернуто відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання (а.с.64). 08.09.2025 року ухвалою суду (а.с.50-51) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам у відповідності до вимог ст. 190 ЦПК України та отримано позивачем, його керівником та представником у порядку встановленому пунктом 2 ч.6 ст. 272 ЦПК України, шляхом її доставки до їх електронних кабінетів 09.09.2025 року, про що свідчить довідка про доставку електронного документа (а.с.53-55), а відповідачем, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою її зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 05.09.2025 року № 03-17/3009 (а.с.49), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 0610279323664, яке 16.09.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.59). У встановлений судом строк відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подав. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зі згоди керівника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини: 24.09.2023 року [PERSON] уклав з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76285765 (а.с.19-21), з використанням для його підписання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «t940QgJYVL», відповідно до умов якого відповідач отримав позику в розмірі 8500,00 грн на строк 22 дні, тобто до 15.10.2023 року, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 2,5 % в день (фіксована процентна ставка) у межах строку позики. Згідно пункту 1 за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Окрім того, у другому реченні пункту 5.3 цього Договору передбачено, що Позичальнику до моменту підписання договору вивчив і зрозумів Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), які розміщенні на сайті та містять в собі зазначення процедури і наслідків оформлення продовження строку користування позикою (пролонгація). В свою чергу пунктом 6 цього Договору передбачено, що позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для позичальника. При цьому, в пункті «28. Юридичні адреси та реквізити сторін» договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76285765 від 24.09.2023 року (а.с.20 на звороті) стосовно особи позичальника [PERSON] зазначений номер його мобільного телефону [NUMBER] , адресу його електронної пошти та номер його рахунку: [NUMBER] . Водночас довідка про ідентифікацію (а.с.22 на звороті) підтверджує електронну пошту відповідача, яка зазначена в пункті «28. Юридичні адреси та реквізити сторін» договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76285765 від 24.09.2023 (а.с.20 на звороті) та на яку 24.09.2023 року о 11:35:37 годині було здійснено відправку одноразового ідентифікатору «t940QgJYVL» використаного для підписання договору. Одночасно із зазначеним договором позики [PERSON] , з використанням згаданого вище одноразового ідентифікатору «t940QgJYVL», також була підписана Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.21 на звороті -22), яка є Додатком № 1 до Договору позики № 76285765 від 24.09.2023 року. На підтвердження виконання товариством пункту 1 договору позики щодо перерахування грошових коштів позики на банківський картковий рахунок позичальника позивач надав інформаційну довідку АТ «ТАСКОМБАНК» від 25.07.2025 року Вих.№ 29985/47.1 (а.с.23, 24 на звороті), відповідно до якої 24.09.2025 року о 11:36:09 на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] було здійснено переказ грошових коштів у сумі 8500,00 грн, із зазначенням інформації про цей платіж: [PERSON] ; код 0AE0AB95-76F7-4AE6-BFEC-9839BA4A93A4, сума 8500,00 грн, дата транзакції 24.09.2023, договір № 76285765, дата договору 24.09.2023, маскований номер картки [NUMBER] ; а також інформаційну довідку ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» від 10.07.2025 року Вих. №.10/07/25-37 (а.с.24), що також підтверджує видачу на банківську карту відповідача [PERSON] онлайн-позики за договором позики № 76285765, номер платежу № 0AE0AB95-76F7-4AE6-BFEC-9839BA4A93A4. В свою чергу інформація надана суду АТ КБ «ПриватБанк» за № 20.1.0.0.0/7-250922/101996-БТ від 26.09.2025 року (а.с.62), на виконання ухвали суду від 09.09.2025 року (а.с.56-57), підтверджує те, що відповідачу [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), на яку 24.09.2023 року було здійснено переказ коштів у сумі 8500,00 грн. 26.06.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу № 26/06/25 (а.с.6-9 на звороті), відповідно до умов якого до ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) права грошової вимоги, зокрема до відповідача за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76285765 від 24.09.2023 року, що підтверджується реєстром прав вимоги № 27/06/25 від 27.06.2025 року (а.с.13 на звороті-18 на звороті), в якому під № 220 значиться грошова вимога за договором № 76285765 від 24.09.2023 року з боржником [PERSON] . Однак, в свою чергу відповідач належним чином не виконував своїх обов`язків, а саме не повернув надану йому позику та не сплати проценти, передбачені вищезазначеним договором, внаслідок чого станом на 27.06.2025 року у [PERSON] утворилась заборгованість за Договором № 76285765 від 24.09.2023 року, яку складає 8500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 74,38 грн - заборгованість за процентами, що підтверджує розрахунок заборгованості складений ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» станом на 27.06.2025 року (а.с.25-29 на звороті). Водночас ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» склало власний розрахунок заборгованості (а.с.5 на звороті), згідно якого заборгованість [PERSON] становить 8500,00 грн, яка складається виключно з 8500,00 грн - заборгованості за тілом кредиту. Нормативно-правове застосування Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону, регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст. 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно абзацу першого ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Висновки суду - щодо обґрунтованості позову Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76285765 від 24.09.2023 року, укладеним з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», тіло позики не повернув, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем на загальну суму 8500,00 грн, а також враховуючи те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву (відзив) та/або доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] ґрунтуються на законі та укладених договорах, а відтак є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню. - щодо судових витрат: Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В свою чергу пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, то відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн, сплаченого останнім за подання до суду позовної заяви, згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів АТ «ОТП БАНК» від 27.08.2025 року № 579938799.1 (а.с.1). Стосовно витрат, пов`язаних з розглядом справи, - на професійну правничу допомогу, судом встановлені наступні обставини. Згідно абзаців 1 і 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Аналогічний висновок зазначений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 червня 2020 року справа № 466/9758/16-ц (провадження № 61-39474св18). Відповідно до копії договору №01-11/24 про надання правової допомоги, укладеного 01.11.2024 року між позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О. (а.с.30 на звороті-33); копії витягу з акту №16-П від 11.07.2025 року прийому-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правової допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 року (а.с.34 на звороті), копії акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (а.с.35-36), якому під № 220 містяться відомості щодо складання позовної заяви до [PERSON] , а також копії платіжної інструкції кредитового переказу коштів АТ «ОТП БАНК» від 11.07.2025 року № 579937082.1 (а.с.36 на звороті), вартість наданих юридичних послуг становить 3500,00 грн. Таким чином матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, зокрема, серед іншого, вивчення наданих позивачем документів, їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики, підготовка/складення позовної заяви у малозначній справі (яку клієнт самостійно подає до суду). Водночас із цим від відповідача [PERSON] до суду не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, в порядку передбаченому ч.5 ст. 137 ЦПК України. При цьому, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) висловлено позицію, згідно якої суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Ураховуючи зазначене вище суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підлягають стягненню також судові витрати на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі 3500,00 грн.

Outcome: approved