Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Петрик Леонід Ігорович, звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - розірвати шлюб між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), зареєстрований 15.06.2018 у Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №867 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ); - стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, алое не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття; - визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); - судові витрати стягнути з відповідача. В обґрунтування позовних зазначає, що 15.08.2018 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в них відсутнє взаєморозуміння та мають різні погляди на сімейне життя. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені близько шести місяців, з того ж часу фактично припинили вести спільне господарство та кожен утримує себе самостійно. Примирення між ними неможливе та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Після припинення їхнього спільного проживання з чоловіком донька залишилась проживати разом з нею. Вона повністю опікується інтересами і потребами доньки, піклується про неї, слідкує за її здоров`ям, займається її вихованням. Батько не бере участі у вихованні доньки, не приходить до неї та взагалі дитиною не цікавиться. Відповідач у добровільному порядку не бажає брати участь в утриманні їхньої спільної доньки. Одноособово утримувати дитину їй складно, адже це потребує значних витрат. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання. Ухвалою Корольовського\~районного суду\~м.Житомира\~від 05\~грудня 2025\~року у\~даній справі\~задоволено заяву представника позивачки [PERSON] адвоката Петрика Леоніда Ігоровича та залишено без розгляду позовну заяву [PERSON] в частині заявленої позовної вимоги про визначення місця проживання дочки [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] . В судове засідання, призначене на 05 грудня 2025 року об 12 годині 00 хвилин, учасники справи не прибули. Представник позивачки [PERSON] адвокат Петрик Леонід Ігорович подав до суду заяву, відповідно до змісту якої просить позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі, проводити розгляд даної справи без участі позивача та її представника. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій позовні вимоги визнає, просить проводити розгляд даної справи без його участі. Не заперечує проти прийняття заочного рішення. Представник третьої особи Верезумська Т.І. подала до суду заяву, відповідно до змісту якої просить засідання у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] слухати без її участі. У відповідності до положень ч.3 ст.211, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на основі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 15 червня 2018 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №867. У відповідності до наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів\~справи встановлено,\~що позивачка\~ [PERSON] бажає\~розірвати шлюб,\~укладений з\~відповідачем [PERSON] , проти чого останній не заперечує. Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, які бажають його припинити, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Положеннями статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Cуд бере до уваги те, що відповідач по справі [PERSON] є особою працездатного віку, відомості про наявність у нього інших осіб на утриманні та докази фінансової неспроможності, тяжкого стану здоров`я в матеріалах справи відсутні. Відповідач [PERSON] позов в частині вимог про стягнення з нього аліментів згідно заяви від 18.08.2025 визнав. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Із матеріалів справи встановлено, що позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 20 червня 2025 року, а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати. Положеннями статті 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", беручи до уваги те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. Відповідно до ч.1 ст.142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач по справі [PERSON] до початку розгляду справи по суті визнав позов, про що свідчить подана ним заява, відповідно до частини 1 статті 142\~ЦПК України позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який був нею сплачений при поданні позову, що складає 605,60 грн. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків судового збору від сплаченого нею при поданні позову згідно платіжної інструкції №ПН76008С1 від 20.06.2025, що становить 605,60 грн.

Outcome: approved