Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення: моє, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , перебування на утриманні мого батька [PERSON] , [INFO] , до його загибелі [INFO] . Вимоги [PERSON] мотивує тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON] , [INFO] . Те що [PERSON] являється їй рідним батьком підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Батько на момент смерті був військовослужбовцем військової частини [NUMBER] та загинув під час виконання обов`язків військової служби, і смерть його пов`язана із захистом Батьківщини, що підтверджується витягом (додаток) з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 11 Регіональної військово-лікарської комісії (Протокол №65 від 5 січня 2024 року), довідкою про безпосередню участь особи у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. У зв`язку із загибеллю батька, [PERSON] звернулася із заявою про виплату їй, як члену сім?ї дитині загиблого військовослужбовця одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Відповідно до витягу від 21 червня 2024 року № 17/д з\~ протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги. Такий висновок комісії ґрунтувався на тому, що заявником не подано жодного документу, що б підтверджував перебування на утриманні батька на момент його смерті. Батько заявника та її мати, [PERSON] , [INFO] , ще у 2002 році розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . У 2012 році мати вийшла вдруге заміж та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». У 2004 році батько [PERSON] одружився з [PERSON] . Від шлюбу між батьком [PERSON] та [PERSON] народилася сестра по батьку [PERSON] , [INFO] . У 2005 році шлюб між батьком [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Козелецького районного народного суду Чернігівської області від 20 квітня 2000 року з батька було стягнуто аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. Натомість, незважаючи на зазначене рішення суду, батько приймав активну участь в її утриманні, цікавився життям та регулярно сплачував кошти на утримання до досягнення нею повноліття. Більш того, навіть після досягнення мною повноліття батько продовжував її утримувати та регулярно надавати грошові кошти, оскільки вона, здебільшого, не працювала та не мала власних доходів достатніх для ведення нормального соціального життя, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 6 вересня 2024 року. 3 7 серпня 2018 року по 15 червня 2020 року [PERSON] навчалася в Національній академії керівних кадрів культури і мистецтв за спеціальністю «Культурологія» на заочній формі навчання, що підтверджується листом від 3 вересня 2024 року. Відповідно до цього листа, договір про навчання був підписаний з нею особисто, однак, вона не мала своїх власних коштів, оскільки не працювала та не могла себе самостійно забезпечувати засобами для існування, тому грошові кошти для сплати за її навчання, за домовленість між батьками, їй надавав батько [PERSON] . У січні 2020 року [PERSON] було прийнято рішення, що більше не хоче навчатися у академії за вказаною спеціальністю, тому з 2 семестру 2 курсу 2020 року вона не виконувала навчальний план і, відповідно, грошові кошти за навчання у 2 семестрі 2 курсу 2020 року не сплачувалися. 15 червня 2020 року її було відраховано з академії. До моменту своєї смерті (загибелі) батько регулярно передавав їй грошові кошти на утримання. В залежності від року суми допомоги від батька були різними, зокрема, в останні роки вони варіювалися від 3000 до 5000 тисяч гривень щомісячно. Вона дуже часто спілкувалася з батьком, підтримували один одного. Окремо, підтвердженням того, що батько до моменту своєї загибелі продовжував її утримувати є заява від [INFO] бабусі - рідної матері батька, [PERSON] , посвідчена нотаріально та зареєстрована в реєстрі за № 9. Родинний зв`язок між батьком та бабусею підтверджується свідоцтвом про народження батька серії [NUMBER] . Фактично батько до своєї загибелі приймав активну участь у вихованні і утриманні. Метою встановлення факту здійснення батьком утримання є отримання статусу сім?ї загиблого військовослужбовця та набуття прав відповідного соціального забезпечення. За наведених обставин відповідно до ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України судом за заявою може бути встановлено факт, що має для мене юридичне значення, а саме: перебування її на утриманні батька [PERSON] до його загибелі, для вирішення ряду соціальних питань і пов`язаних прав. У судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала з підстав, зазначених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить повністю задовольнити заявлені вимоги. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними у матеріалах справи документами. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився. Представником заінтересованої особи [INFO] подано суду письмові пояснення, із яких вбачається, що він заперечує проти заявлених вимог, посилаючись на те, що документів, які б підтверджували, що [PERSON] перебувала на обліку як непрацездатна особо, або у органах соціального захисту і у зв`язку з цим потребувала сторонньої допомоги не надано. Крім цього заявник не надав жодних підтверджень, щодо перебування на утриманні у свого батька [PERSON] . Просив справу розглянути у його відсутності. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] показала, що загиблий [PERSON] є її колишнім чоловікам, а заявник [PERSON] її донькою. [PERSON] за життя підтримував та забезпечував останню матеріально. Заслухавши заявника, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , Міністерство оборони України, [INFO] , про встановлення факту, що має юридичне значення задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . На момент смерті [PERSON] був військовослужбовцем військової частини [NUMBER] та загинув під час виконання обов`язків військової служби, і смерть його пов`язана із захистом Батьківщини, що підтверджується витягом з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 11 Регіональної військово-лікарської комісії (Протокол №65 від 5 січня 2024 року), довідкою про безпосередню участь особи у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Вищенаведене є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) надання пільг в установленому законодавством порядку. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] загиблий [PERSON] був батьком заявниці [PERSON] . [PERSON] зверталася із заявою про виплату їй, як члену сім?ї - дитині загиблого військовослужбовця одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Відповідно до витягу від 21 червня 2024 року № 17/д з\~ протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум комісія дійшла висновку про повернення [PERSON] на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги. Такий висновок комісії ґрунтується на тому, що заявником не подано жодного документу, що б підтверджував перебування на утриманні батька на момент його смерті. Відповідно до положень ст.293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За п.5 ст.293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною другою статті 315\~ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~р.\~№ 5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Згідно п.8 Постанови судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273\~ЦПК (1502-06), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника\~\~постійним і основним джерелом засобів до існування. Виходячи з мети встановлення заявником факту перебування на утриманні свого батька, суду необхідно встановити, чи входить вона до кола осіб, що мають право на такі виплати згідно з вимогами, передбаченими Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 (в редакції чинній на момент загибелі військовослужбовця). Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовців (далі одноразова грошова допомога) гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до пп.1 п.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби. Пунктом 2 Постанови №168 (в редакції, чинній на момент загибелі військовослужбовця) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян рф або рб та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. Згідно зі ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на 07 червня 2023 року, тобто на дату загибелі військовослужбовця) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця. Стаття 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає членів сім`ї, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника. Так, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається, зокрема: непрацездатним дітям. Непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не більш як до досягнення ними 23 років. Діти-сироти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Таким чином, системне тлумачення положень статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на дату загибелі військовослужбовця) та положень статей 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави для висновку, що право на виплату одноразової грошової допомоги як утриманці загиблого військовослужбовця мають його члени сім`ї за одночасного існування двох умов: 1) вони є непрацездатними та 2) вони перебували на його утриманні. Особи, які вважаються непрацездатними, вказані в ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а умови перебування на утриманні вказані в ст.31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Водночас, як встановлено судом, на момент загибелі батька [PERSON] була повнолітньою і, як нею підтверджено суду, працездатною особою. Крім того, заявником не надано доказів того, що вона на момент смерті батька була членом його сім`ї. Так, Конституційний Суд України в рішенні від 03.06.1999 №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» роз`яснив, що членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно мешкають разом і ведуть спільне господарство. Матеріали справи не містять доказів проживання заявника з батьком та ведення ними спільного господарства. Сам по собі факт надання батьком матеріальної допомоги повнолітній працездатній дочці, навіть якщо така допомога носила регулярний характер, не може ототожнюватися із повним утриманням, оскільки не свідчить про постійну і виключну матеріальну залежність заявника від померлого. Оскільки заявник не довела належними та допустимими доказами своєї належності до непрацездатних осіб, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також не підтвердила факту перебування на утриманні батька в розумінні ст.31 цього Закону, підстав для задоволення її вимог суд не вбачає.

Outcome: dismissed