Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини на те, що з січня 2024 року між ним та відповідачкою виникли почуття та зав`язалися стосунки. В результаті цих стосунків з березня 2024 року почали спільно проживати однією сім`єю, у домоволодінні позивача в с. Мар`янівка Голованівського району Кіровоградської області. У цей час у позивача із відповідачкою були регулярні статеві контакти, і приблизно в квітні 2024 року відповідачка повідомила, що вагітна від нього. [INFO] відповідачка народила дитину - [PERSON] . Так як позивач не перебував у шлюбі з відповідачкою вважав себе батьком дитини, тому погодився подати заяву до органів реєстрації актів цивільного стану про походження дитини від нього. Відомості про батька дитини до актового запису про народження, внесені за заявою матері та батька дитини відповідно з вимогами частини 1 статті 126 Сімейного кодексу України. Батьком дитини записано позивача. Актовий запис про народження № 69 від 19 липня 2024 року, складений Новоархангельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). У той час позивач був дуже радий народженню сина і тому не придав значення тому факту, що час ймовірного зачаття дитини не співпадає з часом коли були статеві відносини з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Також сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Позивач припинив спільне проживання з відповідачкою та не підтримує стосунків. Після розірвання відносин відповідачка повідомила, що завагітніла від іншого чоловіка, ще до того як почала зустрічатися з позивачем, але так як з тим чоловіком відносини у неї не склалися, батьком дитини вирішила записати його. Щодо походження від позивача [PERSON] [INFO] , зазначив, що як уже було вказано вище, вірогідний час зачаття дитини припадає на той період, коли у нього ще не було ніяких відносин та статевих контактів з відповідачкою. Дитина народилася на дев`ятому місяці вагітності, повністю виношеною. Крім того за ініціативою позивача проведено тест на біологічне батьківство, в результаті проведення якого встановлено, що він не являється біологічним батьком [PERSON] . Викладені обставини позивачем вказують на те, що він не являється біологічним батьком [PERSON] /а.с.1-3/. Позивач в судове засідання не з`явилися, але разом з тим надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, телефонограмою повідомила суд про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, розгляд справи просив проводити за її відсутності. Також наголосила, що підстав для проведення генетичної експертизи не має. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новоархангельський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, але його не явка не є перепоною для проведення підготовчого судового засідання. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін та учасників на підставі письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч .1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Ч 1 ст. 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. \~ \~ \~ \~В частинах\~1\~та 2\~ст.\~10\~ЦПК України\~законодавець вказав,\~що суд\~при розгляді\~справи керується\~принципом верховенства\~права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Визнання позову відповідачкою стало підставою ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів цивільної справи, [INFO] народився [PERSON] , його батьком записано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (світлокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.9/. Відповідно до довідки про склад сім`ї відповідачка та дитина проживає по [ADDRESS] /а.с.10/. Відповідно до\~ст.\~6\~СК України правовий\~статус дитини\~має особа\~до досягнення\~нею повноліття. Малолітньою\~вважається дитина\~до досягнення\~нею чотирнадцяти\~років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст.7 СК України). В розумінні ст. 18 СК України позивачем вибрано способи захисту\~сімейних прав\~та інтересів\~зокрема -\~ припинення правовідношення, а також його анулювання, а саме виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини. Зі ст. 121 СК України випливає, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому\~статтями 122\~та\~125\~цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя (згідно ст. 122 СК України). Дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування (ст. 7 Конвенції про права дитини). Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Позивач звернувся до суду з цивільним позовом про виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини вказуючи на те, що він не є генетичним батьком народженої позивачкою дитини [PERSON] , оскільки на час зачаття останнього у нього були відсутні будь-які стосунки з відповідачкою. Разом з тим позивач надав суду висновок про біологічне батьківство, який в розумінні ст. 106 ЦПК України, є належним та допустимим доказом у справі. Відповідно до поданого суду висновку про біологічне батьківство № MGU2630 від 01.10.2025 року батьківство позивача повністю виключається стосовно дитини [PERSON] /а.с.14/. Відповідачка у справі не заперечувала цього факту, про що свідчить її телефонограма адресована суду про визнання позову. Жодна із сторін по справі не заявила клопотання про проведення судом генетичної експертизи для встановлення батьківства, але разом з тим суд враховуючи процесуальну поведінку відповідачки вважає, що позивач дійсно не є рідним батьком малолітньої дитини. Суд, приймаючи рішення, діє виключно в інтересах майбутніх прав та обов`язків малолітньої дитини. Тобто заявлена позовна вимога позивача про виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини підлягає задоволенню. В ч. 1 ст. 134 СК України наголошується на тому, що на підставі заяв осіб, зазначених у\~статті 126\~цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктами 2.13, 2.13.1 наказу Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року №96/5 Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. З даного слідує, що суд повинен при постановленні рішення зобов`язати уповноважений орган внести відповідні зміни до актового запису. Приймаючи до уваги викладене та

Outcome: approved