Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором № 5834798662 від 06.07.2020 року, що в частині тіла кредиту, річних процентів, щомісячних процентів\~ становить 75936,35 грн., в т.ч.: 39293,64 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 9235,82 грн. - заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена), 27406,89 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена), з тих підстав, що відповідач добровільно не виконала зобов`язання за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить справу розглядати у відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 67). Відповідач відзив на позовну заяву не подала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 66), до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначених положень ЦПК України та клопотання представника позивача суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 6.07.2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5834798662, який підписано сторонами (а.с. 15-16). На умовах, встановлених договором кредитні кошти надаються ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, надати позичальнику грошові кошти в сумі 45987 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю\~ кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування ним, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. 17 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таксомбанк» укладено договір факторингу № 171221, відповідно до умов якого ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ «Таксомбанк» за плату належні йому права вимоги, а АТ «Таксомбанк» приймає належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 22-32). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 171221 від 17 грудня 2021, АТ «Таксомбанк»\~ набуло права грошової вимоги до відповідача\~ [PERSON] за кредитним договором № 5834798662 у розмірі 75936,35 грн., в т.ч.: 39293,64 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 9235,82 грн. - заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена), 27406,89 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена), (а.с. 17). Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед АТ «Таксомбанк»\~ за кредитним договором № 5834798662 від 6 липня 2020 року в сумі 75936,35 грн., в т.ч.: 39293,64 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 9235,82 грн. - заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена), 27406,89 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) (а.с.52-55). Відповідно до ст.1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 6 липня 2020 року, таким чином між позивачем та первісним кредитором виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаним договором . Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не оспорювала договори позики, не надала суду доказів, що кредитний договір укладений проти її справжньої волі. Від [PERSON] не надійшло заперечень про те, що між первісним кредитором та нею було укладено договір позики. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач не надала доказів того, що вона договір не укладала, не отримувала грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконала умови договору та не надала доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. З наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитним договором, щодо яких не надійшло заперечень та спростувань відповідача, вбачається, що остання не погасила взятий нею кредит, не сплатила відсотків. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. За таких обставин, враховуючи викладене, наявність заборгованості у відповідача перед АТ «Таскомбанк», за кредитним договором в загальній сумі 75936,35 грн., суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 75936,35 грн., з яких 39293,64 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 9235,82 грн. - заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена), 27406,89 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с.58). Відповідно до ст. ст. 526, 530, 533, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved