Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

ТОВ «КОШЕЛЬОК» звернулося через систему «Електронний суд» у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість по кредитному договору № 3114912066-619701 від 18 лютого 2022 року у розмірі 19 728 гривень, з яких: 6 000 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 13 728 гривень - заборгованість за користування позикою, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень. В обґрунтування вимог зазначає, що 18 лютого 2022 року між [PERSON] та ТОВ «КОШЕЛЬОК» було укладено договір № 3114912066-619701 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідачка зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Зазначений договір укладено згідно зі статями 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про споживче кредитування», Правил надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК». Однак, відповідачка не виконала свої зобов`язання за укладеним договором - не повернула кредит та не сплатила проценти, у зв`язку з чим станом на момент звернення до суду у відповідачки за договором № 3114912066-619701 від 18.02.2022 утворилась заборгованість. Правила надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «КОШЕЛЬОК» (далі - Правила) визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Так, на офіційному вебсайті ТОВ «КОШЕЛЬОК» (https://koshelok.ua/ru/yuridicheskaya- informacziya/) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «КОШЕЛЬОК» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того, на вебсайті ТОВ «КОШЕЛЬОК» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Щодо оформлення кредиту за допомогою вебсайту: клієнт створює заявку на отримання кредиту; отримує дзвінок від співробітника ТОВ «КОШЕЛЬОК», проходить перевірку та надає сканкопії документів (паспорту та ідентифікаційного коду) або верифікується за допомогою технології BanklD; отримує рішення кредитора щодо можливості надання кредиту; при позитивному рішенні щодо надання кредиту, клієнт отримує доступ до «особистого кабінету», «в особистому кабінеті» клієнт отримує гіперпосилання для ознайомлення з офертою щодо укладання договору. Оферта, що міститься за гіперпосиланням, є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» та відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» включає умови, викладені у правилах надання споживчих кредитів, що є невід`ємною частиною договору, що пропонуються до укладання клієнту; клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит (відповідно до правил надання кредитів, клієнт повинен володіти відкритим на своє ім`я банківським рахунком в українському банку, грошовими коштами на якому має змогу розпоряджатися; діяти від власного імені за власним інтересом, не отримувати кредит в якості представника, агента третьої особи і не діяти на користь третьої особи); після прийняття клієнтом оферти йому на телефонний номер (зазначений клієнтом при реєстрації) надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору (ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єктом електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації його в системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір); клієнт в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитора підписує кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора; після підписання кредитного договору в інформаційно-телекомунікаційні системі кредитора в автоматичному режимі направляє примірник кредитного договору, правил та інші супутні документи на електронну пошту, вказану клієнтом (також вони доступні в особистому кабінеті клієнта 24/7); інформаційно-телекомунікаційна система кредитора в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами, вказаними клієнтом. Відповідно до правил надання кредитів клієнт заповнює заявку на отримання кредиту на сайті, обов`язково вказуючи всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення. У заявці клієнт зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні дані про себе, які необхідні для прийняття кредитодавцем рішення про подальше надання кредиту клієнту. Клієнт несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних, зазначених під час укладання договору. Відповідно до умов розділу 3 Правил відповідачка акцептувала оферту, здійснивши дії, спрямовані на укладання договору про надання кредиту і настання юридичних прав та обов`язків, заповнивши заявку на сайті позивача добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначила інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажала отримати кредит. Так, відповідно до вищенаведеної інформації, при укладанні договору, відповідачка здійснила дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладання договору. Таким чином, без відповідних дій з боку відповідачки укладання договору було б не можливе. 18 лютого 2022 року між [PERSON] та ТОВ «КОШЕЛЬОК» було укладено договір № 3114912066-619701 за допомогою вебсайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «КОШЕЛЬОК», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Зазначений кредитний договір, як вбачається з його змісту, разом із правилами надання кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та за якими позичальник був попередньо ознайомлений. Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор - 2022 - для підписання кредитного договору № 3114912066-619701 від 18 лютого 2022 року, шляхом направлення позичальнику на номер телефону [NUMBER] (вказаного позичальником під час реєстрації в особистому кабінеті). Відповідно до вищенаведеного, обґрунтованим є висновок, що без отримання SMS-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт кредитора до особистого кабінету, без отримання SMS-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачці (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року по справі 127/33824/19). Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «КОШЕЛЬОК» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту становить 6 000 грн (п. 1.1. договору, р. 3, паспорту кредиту); початковий строк кредитування становить 14 днів (п. 2.1. договору, р. 3, р. 4 паспорту кредиту, п. 1. Графіку розрахунків); Дисконтна відсоткова ставка становить 2,20% на добу за початковий строк кредитування (Лояльний період), визначений п. 3.6., п. 3.7., п. 3.7. договору (р. 4. Паспорту кредиту, п. 1. п. 2. Графіку розрахунків); базова процентна ставка становить 2,2% на добу за продовжений строк користування кредитом, визначений п. 3.5., п. 3.6., п. 3.7., п. 3.8. договору (р. 4. Паспорту кредиту, п. 4. Графіку розрахунків). Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] , яку остання вказала в особистому кабінеті як банківську картку, на яку кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно з договором № 3114912066-619701 від 18 лютого 2022 року. На підтвердження факту видачі кредиту кредитодавець додає до позовної заяви документи, що підтверджують перерахування кредитних коштів (копія платіжного доручення та копія довідки-повідомлення про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи). [PERSON] підтвердила виникнення зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідачка не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладання кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання нею грошових коштів (розділ 7 Паспорту кредиту). Пунктом 3.6. кредитного договору, з яким позичальник був попередньо ознайомлений та погодився, встановлено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення початкового періоду користування кредитом є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування кредитом на умовах, визначених п. 3.7. та п. 3.8. Правомірність застосування відкладальної обставини унормовано частиною 1 статті 212 ЦК України, а саме: особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Згідно з п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 04.03.2022 до 01.06.2022 за ставкою 2,2% на добу. На момент подання позовної заяви у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі 19 728 грн. Враховуючи вищевикладене, загальна сума боргу, що підлягає стягненню за договором № 3114912066-619701 від 18 лютого 2022 року станом на дату подання позову до суду становить 19 728 грн, яка складається із заборгованості за сумою кредиту - 6 000 грн та із заборгованості за відсотками за користування позикою - 13 728 грн. З боку відповідачки по відношенню до ТОВ «КОШЕЛЬОК» має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в кредитному договорі, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановленні кредитним договором та законом. Ухвалою судді від 06 жовтня 2025 року позовну заяву ТОВ «КОШЕЛЬОК» прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. У відзиві на позовну заяву представник відповідачки [PERSON] - адвокат Савченко Я.В. просить відмовити у задоволенні позову та в обґрунтування заперечення зазначає, що позивач не надав жодних доказів, які підтверджують підписання договору про надання кредиту електронним цифровим підписом, зокрема позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, вчиненим з урахуванням положень ч.ч. 6, 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України. З долучених позивачем документів неможливо встановити те, що саме відповідачкою були застосовані будь-яким способом ідентифікатори (коди підписання договору), зокрема, відсутні докази отримання відповідачкою будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, відсутні докази реєстрації відповідачки в інформаційно-телекомунікаційних системах кредитора. Відсутні й докази щодо ідентифікації за номером телефону, який би належав позичальнику. Окрім того, [PERSON] не здійснювалися будь-які активні конклюдентні дії, пов`язані із укладенням із кредитором кредитного договору із визначенням умов, на які посилається позивач. Таким чином, оскільки позивач не надав жодного належного, достатнього та допустимого доказу, який підтверджує факт укладення між кредитором та [PERSON] кредитного договору, відтак позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають. Належним доказом здійснення банківських операцій з грошовими коштами клієнтів чи наявності кредитної заборгованості є виписка з особового рахунку клієнта - постанова Верховного Суду України від 06 липня 2015 року в справі № 6-301цс15. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Зазначене вище узгоджується із правовими висновками, викладеним у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц. Проте, надані позивачем документи, в тому числі розрахунок заборгованості, за змістом яких відсутні відомості про здійснення зарахування кредитором на користь відповідача грошових коштів, не доводять факт наявності у [PERSON] заборгованості за кредитним договором, оскільки не є документами первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Як вбачається з умов кредитного договору, кредитором передбачено, що заявник заповнює заявку на сайті кредитора, вказуючи всі дані, які визначені в заявці як обов`язкові для прийняття рішення про можливість надання кредиту. За результатами заповнення заявки здійснюється одночасна перевірка дійсності та аутентифікація банківської платіжної картки та або банківського рахунку заявника відповідно до стандартів міжнародних платіжних систем, а заявник несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних, зазначених під час укладення договору. Після укладення договору сторонами кредитор надає кредит шляхом безготівкового переказу суми кредиту на поточний картковий рахунок з використанням реквізитів платіжної картки позичальника. Однак, матеріали справи не містять належних та беззаперечних доказів, що номер банківської карти, який вказаний як номер картки відповідачки, належить саме відповідачці. Крім того, не зазначено номер банківської карти ні в укладеному договорі, ні в решті підписаних нібито відповідачкою документах про надання фінансового кредиту, не надано таких письмових доказів суду. Відтак, з огляду на докази, наявні в матеріалах справи, суд позбавлений можливості ідентифікувати належність зазначеної банківської картки відповідачки, оскільки повної інформації щодо банківської картки не надано. Аналогічна правова позиція зазначена за змістом постанови Хмельницького апеляційного суду від 10 січня 2024 року у справі № 686/18535/23. Таким чином, ТОВ «КОШЕЛЬОК» жодним належним, достатнім та допустимим доказом не довело факту передання відповідачці грошових коштів та наявності заборгованості у відповідачки за кредитним договором. Звертаючись до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості, позивач жодним належним та допустимим доказом не довів факту наявності заборгованості у [PERSON] перед ТОВ «КОШЕЛЬОК» в розмірі, зазначеному у позовній заяві, що вказує на відсутність порушеного права позивача. Позивач не надав будь-яких належних та допустимих доказів, які: підтверджують факт укладення між кредитором та відповідачкою кредитного договору; вказують на наявність у відповідача заборгованості перед ТОВ «КОШЕЛЬОК»; підтверджують факт надання коштів відповідачу за кредитним договором, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог. Представник позивача Гурський Г.Ю. у судове засідання не з`явився, із поданої ним заяви вбачається, що він просить справу розглянути у відсутності представника позивача. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, з поданого її представником - адвокатом Савченком Я.В. відзиву на позовну заяву вбачається, що він просить справу розглянути у його та відповідачки відсутності. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Суд встановив, що 18 лютого 2022 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «КОШЕЛЬОК», на підставі правил надання коштів в кредит ТОВ «КОШЕЛЬОК», було укладено електронний кредитний договір № 3114912066-619701, відповідно до якого відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 6 000 грн на строк 14 днів (з можливістю продовження) на споживчі потреби. Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 6 000 грн (п. 1.1 кредитного договору). Строк 14 днів - лояльний період, початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця (п. 2.1. договору). Дата повернення кредиту (03 березня 2022 року) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Проценти за користування кредитом: 1 848 грн, які нараховуються за ставкою 2,20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,20 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 2,20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк лояльного періоду. Тип процентної ставки за договором: фіксована (п.1.3.2.-1.4 договору). Пунктами 3.4, 3.5 договору встановлено, що відповідно до вимог частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» сукупна вартість кредиту для позичальника (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової (процентної) ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього договору за умови дотримання позичальником Графіку розрахунків, що є Додатком цього договору, становить 7 848 грн, або 130,80 % від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 1 848 грн, або 30,80 % від суми кредиту. Сторони погоджуються, що у випадку користування кредитом з боку позичальника більше за визначений Лояльним періодом, встановлений п. 2.1 договору або додатковими угодами між сторонами зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період користування кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 3.4 цього договору процентна ставка менша ніж 2 відсотки від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою, визначеною п. 3.4 договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 2,2 % за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту. Таким чином зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 2,20% розповсюджуються на весь період користування кредитом з моменту укладення цього договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені позичальником до моменту завершення строку, встановленого п. 2.1 договору. Додатком №1 до договору, який згідно з п.3.3 кредитного договору є невід`ємною його частиною, погоджений Графік платежів погашення кредиту та процентів за користування кредитом. Відповідно до п. 3.6. договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування кредитом на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення лояльного періоду. Пунктом 3.8. договору встановлено, що після закінчення лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 803 процента річних, що становить 2,2 процента в день від суми кредиту за кожен день користування ним. ТОВ «КОШЕЛЬОК» виконало зобов`язання за договором, перерахувавши 18 лютого 2022 року на платіжну карту відповідачки кошти у розмірі 6 000 грн, що підтверджується повідомленням керівника напрямку взаєморозрахунків з партнерами та платіжними системами АТ «ТАСКОМБАНК» Левчук Т. № 28804/47.1 від 16 липня 2025 року та повідомлення операційного директора АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» Примаченко Т. № БТ/Е-18221 від 18 листопада 2025 року та випискою про рух коштів за картковим рахунком за період з 17.02.2022 по 19.02.2022, з яких вбачається, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну карту з відповідним номером та 18.02.2022 року останній надійшли кошти у розмірі 6 000 грн від ТОВ «КОШЕЛЬОК». Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості зазначений кредит та проценти по кредиту відповідачкою у порушення умов договору не повернуто у встановлений цим договором строк, жодні платежі на погашення заборгованості за основним боргом чи відсотками не здійснювалися, а тому утворилася заборгованість по кредитному договору, розмір якої становить 19 728 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 13 728 грн - заборгованість за відсотками, доказів на спростування якої відповідачка суду не надала. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. У ст. 627 ЦК України зазначається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію». Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частинами 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Кредитний договір № 3114912066-619701 від 18 лютого 2022 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] укладено в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Умови договору не порушують вимоги законодавства. Таким чином, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» заборгованість за кредитним договором № 3114912066-619701 від 18 лютого 2022 року у розмірі 19 728 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 13 728 грн - заборгованість за відсотками. Доводи представника відповідача про те, що позивачем не надано доказів укладення з відповідачкою [PERSON] кредитного договору, наявності у відповідачки заборгованості за кредитним договором перед позивачем, не доведено розмір заборгованості, не доведено факту надання коштів відповідачці за кредитним договором є безпідставними та спростовуються вищезазначеним доказами, які не спростовані. Отже, суд доходить висновку, що позов ТОВ «КОШЕЛЬОК до [PERSON] належить задовольнити повністю. Оскільки позов задоволено у повному об`ємі, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» понесені останнім та документально підтвердженні витрати, пов`язані з оплатою судового збору, у розмірі 2 422 гривні 40 копійок. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, витрати на правничу допомогу покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача також належить стягнути понесені останнім та документально підтверджені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, яка полягали згідно із додатком (розрахунком) від 11 серпня 2025 року до договору про надання правової від 12 лютого 2025 року в оформленні документів щодо надання правничої (правової) допомоги (30 хв.), зборі та аналізі доказів, формуванні правової позиції, визначені підсудності справи, платіжних реквізитів для сплати судового збору (1 год), складанні позовної заяви (2 год), формуванні додатків (доказів) до позовної заяви для суду та відповідачки, засвідченні копій документів (1 год), відправці позову до суду, формуванні матеріалів адвокатського досьє по справі (30 хв), у розмірі 10 000 гривень. Клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу відповідачка та її представник не подали та у відзиві не навели жодного обгрунтування невідповідності цих витрат складності, обсягу та часу виконання роботи. Загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 12 422 гривні 40 копійок.

Outcome: approved