Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

У Салтівський районний суд міста Харкова 19.05.2025 звернулося КП «Харківські теплові мережі» з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги, яка виникла станом на 01.05.2025 на загальну суму 114\~886,29 грн, з якої 107\~275,33 грн сума основного боргу за спожиті послуги, 5 485,43 грн сума інфляційних втрат, 2\~125,53 грн сума 3% річних, а також а також 3\~028,00 грн сплаченого за подання позову судового збору. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач є надавачем послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова. Відповідачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідач користувався тепловою енергією, яку подає у житлове приміщення, а в цілому централізовану систему теплопостачання всього будинку КП «Харківські теплові мережі» та має особовий рахунок № [NUMBER] опалення та гаряча вода, та є споживачем послуг КП «ХТМ» з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно\~Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VІІ від 09.11.2017 та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Згідно п. 4 Індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, оплати рахунку за надану послугу, факт отримання послуги. Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі таку послугу оплачувати (п.5 Індивідуального договору). Розрахунковим періодом відповідно до п. 32 Індивідуального договору є календарний місяць. Пунктами 51, 52 Індивідуального договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його акцептування споживачем, але не раніше, ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності; якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, виходячи зі змісту п. 4 Індивідуального договору, факт отримання послуг споживачем вважається акцептуванням відповідного договору з 01.12.2021. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором про приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова» КП «Харківські теплові мережі» визначений виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У період з березня 2007 по червень 2022 КП «Харківські теплові мережі» здійснювало технічне та аварійне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова на підставі укладеного договору з балансоутримувачем зазначеного житлового фонду КП «Жилкомсервіс». \~ \~ \~ \~З 01.07.2022 набрали чинності Публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який опублікований на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет (надалі Публічні договори). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно п.2 вищезазначених Публічних договорів, які укладені з урахуванням ст.ст. 11, 633, 634, 641, 642 ЦК України, такі договори вважаються укладеними між виконавцем послуги та споживачами багатоквартирного будинку через 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця, якщо протягом цього періоду власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, не повідомили виконавця про свою відмову від укладення договору. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 4 Публічних договорів фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, оплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно п. 5 Публічних договорів виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (в т.ч. аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та на умовах, визначених договором. Розрахунковим періодом для оплати послуг згідно п.п. 13-15 є календарний місяць; плата за послугу включається до єдиного рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за отримані послуг. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Пунктами 30, 31 Публічного договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його акцептування споживачем, але не раніше, ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності; якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Виходячи з положень ст. 4 зазначених Публічних договорів, датою їх акцептування є 01.07.2022, тобто факт отримання послуг. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг відповідачами станом на 01.05.2025 виникла заборгованість за спожиті послуги згідно наступних стрічок: 99\~386,04 грн за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2017 по 30.04.2025; 1\~029,00 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.04.2025; 6\~263,89 за послугу з постачання горячої води за період з 01.01.2022 по 30.04.2025; 596,40 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.04.2025; інфляційні втрати 5\~485,43 грн; 3 % річних 2\~125,53 грн. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 22.05.2025 відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Задоволено клопотання представника позивача та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківжитлобуд-1» (61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 43) копію договору міни цінних паперів, серія та номер: 4221-16/4220-16/БВ, виданого 26.12.2026, щодо [PERSON] , у Приватного акціонерного товариства «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1» (61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 43) витребувано копію договору бронювання, серія та номер: 28-7, виданого 26.12.2016, щодо [PERSON] 22.09.2025 за вх. № 49391 через канцелярію суду від представника Приватного акціонерного товариства «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1» надійшла копія договору міни цінних паперів № 4221-16/4220-16/БВ щодо [PERSON] (а.с.55-58), договір доручення № 4220-16/БД (а.с.59-61), акт до договору доручення № 4220-16/БД від 26.12.2016 (а.с.62), та акт про виконання зобов`язань до Договору міни цінних паперів № 4221-16/4220-16/БВ від 26.12.2016 (а.с.63) У судові засідання, призначені на представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджується наявними у справі поштовими конвертами з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, відповідно до реєстрації. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Відповідач не використала наданого їй законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростовував доводи позивача, своїм правом на відзив не скористалися. Відповідно до п. 3 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Беручи до уваги ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 04.11.1950, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 10.12.2025, враховуючи одночасне існування умов, передбачених ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України). Оцінивши кожен наявний у матеріалах справи доказ на предмет його належності, допустимості, достовірності, а усі докази в сукупності та взаємозв`язку - на предмет їх достатності, суд встановив відповідні обставини, які вказують на наявність між сторонами правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг, врегламентованих відповідними цивільно-правовими нормами, які підлягають застосуванню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг КП «Харківські теплові мережі». Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Зобов`язання щодо оплати вартості комунальних послуг випливають з надання цих послуг. І такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна. Так, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності (Постанова Верховного Суду від 10.04.2019 справа № 638/1988/17, Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 справа № 911/2390/18). Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідач, в свою чергу, споживає зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З 01.12.2021 на підставі частини 5 ст. 13 Закону України «Про «Про житлово-комунальні послуги» надання послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання у багатоквартирних будинках регламентується положеннями індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті надавача послуг. Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення, підігріву холодної води, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, а відповідач, в свою чергу, споживає зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних договірних зобов`язань. Відповідно до п.5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Правилами\~ст. 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги»\~закріплено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно зі\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У матеріалах справи наявна копія Публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності від 01.07.2022, на положення якого посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач (а.с. 13). У матеріалах справи наявна копія Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води від 14.02.2024 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1405), положення якого використовує позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог (а.с. 12). Незважаючи на відсутність у матеріалах справи договору про надання послуг з теплопостачання між сторонами, відповідачі зобов`язані були оплачувати спожиті послуги, позаяк вони фактично ними користувалися, у матеріалах цивільної справи відсутні докази на спростування даної обставини. Зазначена правова позиція знайшла своє підтвердження у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, в якій зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Аналогічні висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/8916/17 (14-448цс19) від 07.07.2020 та у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.12.2023 у справі № 607/2611/22. Згідно зі\~ст. 525 ЦК України,\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами\~ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилась від послуг, які надавало їй КП «Харківські теплові мережі», то у них виник обов`язок оплатити ці послуги. Відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не виконали, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили. З наданих до позову відомостей про нарахування та оплату за послуги теплопостачання та постачання гарячої води за особовим рахунком [NUMBER] вбачається, що протягом тривалого часу відповідач неналежним чином виконують свої зобов`язання як споживачі комунальних послуг, не в повному обсязі здійснюючи оплату за надані позивачем послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість за отримані комунальні послуги. Судом досліджено Відомість про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, з якої вбачається, що за період з листопада 2017 по квітень 2025 в результаті неналежного виконання споживачами своїх зобов`язань по оплаті за спожиті комунальні послуги, заборгованість становила відповідно 99\~386,04 грн за постачання теплової енергії та 6\~263,89 грн за постачання гарячої води (а.с. 5-6). Наявною у матеріалах справи Відомістю про нарахування та оплату за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії та постачанні гарячої води за період з червня 2022 по квітень 2025 підтверджується борг по оплаті за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії в розмірі 1 029,00 грн та по оплаті за абонентське обслуговування по послузі з постачання гарячої води в розмірі 596,40 грн (а.с. 7). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 12.05.2025, власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яка міститься в матеріалах справи, відповідач не зареєстрована за адресою, за якою надаються послуги з теплопостачання та постачання гарячої води позивачем згідно особового рахунку [NUMBER] (а.с. 11). Доказів того, що послуги відповідачем не надавалось, що вона не користувалася наданими послугами і потреби в таких послугах не мала, належними та допустимими доказами не доведено, матеріалами справи не підтверджено, відповідачем не спростовано. Ураховуючи диспозитивність цивільного судочинства та надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має. Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача, тому висновки суду про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими. На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей»\~як\~стандарту доказування,\~котрий\~ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) 23.08.2016\~визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить до висновку про те, що між сторонами існують правовідносини в сфері надання житлово-комунальних послуг. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання по забезпеченню відповідачів відповідними житлово-комунальними послугами. Споживачі зі своєї сторони взяті на себе зобов`язанні по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги виконували неналежним чином, у результаті чого утворилася відповідна заборгованість. Верховний Суд у своїй постанові від 04.04.2025 у справі № 757/2965/15-ц виснував про те, що цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру (п. 53). Відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 107\~275,33 грн за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимог про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних, суд зазначає, наступне. У відповідності до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. У даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч. 2\~ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до наданого суду Розрахунку, у зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 5\~485,43 грн інфляційних втрат за час прострочення та 2\~125,53 грн - 3% річних за період з березня 2019 до листопада 2021, з якими погоджується суд (а.с. 8). Так,\~Постановою Кабінету міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»\~зі змінами, внесеними згідно з\~Постановою Кабінету\~міністрів\~України\~№ 390\~від\~21.04.2023 заборонено нарахування та стягнення річних та інфляційних втрат на заборгованість за житлово-комунальні послуги, утвореної з 24.02.2022, тобто з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій. В подальшому до Постанови були внесені зміни № 1405 від 29.12.2023. Проте, заборгованість, інфляційні витрати та 3 % річних нараховані відповідачу до 24.02.2022, а тому вимоги\~постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206\~не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки вони нараховані до початку введення в дію воєнного стану в Україні. Відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 2\~125,53 грн та інфляційних витрати у сумі 5\~485,43 грн підлягають задоволенню. Питання про застосування строків позовної давності суду не заявлялося. Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку, що права та законні інтереси КП «Харківські теплові мережі» були порушені неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати за спожиті послуги, відтак з метою їх відновлення позивач звернуся в суд, кожен аргумент КП «Харківські теплові мережі» знаходить своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами, не спростований доводами відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3\~028,00 грн (а.с. 15).

Outcome: approved