Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач ТОВ\~««Діджи Фінанс»\~звернулося в\~суд із\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~боргу за\~кредитом в\~розмірі 32528,19\~грн.,\~посилаючись на\~те,\~що 13\~квітня 2016\~року між\~ПАТ «Банк\~Михайлівський» і\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№200502467.\~Відповідно до\~умов кредитного\~договору Банк\~надав позичальнику\~у користування\~кредитні кошти\~в розмірі\~9685,28\~грн.,\~з встановленим\~строком користування\~з 13\~квітня 2016\~року по\~13\~квітня 2018\~року,\~а відповідач\~зобов`язався повернути\~отримані кошти\~у встановлений\~в кредитному\~договорі строк\~та сплатити\~відсотки за\~користування кредитними\~коштами.\~В подальшому,\~20\~липня 2020\~року Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Діджи\~Фінанс» набуло\~право вимоги\~за кредитними\~договорами,\~укладеними з\~позичальниками ПАТ\~«Банк Михайлівський»,\~на підставі\~договору №\~7_БМ\~від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020. Просить суд поновити строк позовної давності для подання позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №200502467 від 13 квітня 2016 року та стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Діджи Фінанс» заборгованість в розмірі 32528,19 грн., з яких: суми заборгованості 24857,58 грн., суми інфляційних втрат 5435,47 грн., суми 3% річних - 2235,14 грн. та судові витрати по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. 10\~листопада 2025\~року представником\~відповідача [PERSON] \~-\~адвокатом Фариною\~Л.В.\~подано до\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~згідно якого\~заперечує проти\~позову ТОВ\~«Діджи Фінанс»,\~просить суд\~відмовити у\~задоволенні позовних\~вимог позивача\~повністю.\~В обґрунтування\~відзиву представник\~відповідача зазначає,\~що звертаючись\~до суду\~з даним\~позовом,\~позивач на\~підтвердження наявності\~заборгованості та\~її розміру\~подав до\~суду заяву\~(оферту)\~№200502467\~від 13\~квітня 2016\~року,\~анкету №2663318\~від 13\~квітня 2016,\~довідку про\~умови кредитування\~та орієнтовну\~сукупність споживчого\~кредиту,\~договір №7_БМ\~про відступлення\~права вимоги\~від 20\~липня 2020\~року між\~ПАТ «Банк\~Михайлівський» та\~ТОВ «Діджи\~Фінанс» та\~додаток №\~1\~до договору\~факторингу №7_БМ\~від 20\~липня 2020\~року.\~В той\~же час,\~доказів того,\~що відповідачем\~були отримані\~кредитні кошти\~позивачем не\~надано.\~Також,\~представник відповідача\~зазначає,\~що згідно представлених документів строк відповідного кредитного договору визначався сторонами у 730 днів, тобто 2 роки, а отже перебіг позовної давності почав спливати з 13 квітня 2018 року і закінчився 13 квітня 2021 року, проте позивач звернувся з даним позовом лише 22 серпня 2025 року, тобто вже із спливом строків позовної давності. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» не з`явився, однак надав суду заяву, згідно якої, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте від представника відповідача адвоката Фариної Л.В. надійшла заява у якій вона просить провести розгляд справи без її та відповідачки участі та відмовити у задоволенні позовних вимог. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 13 квітня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» і [PERSON] було укладено угоду №200502467 щодо кредитування. \~ \~ \~ \~Відповідно до умов кредитного договору Банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 9685,28 грн., з встановленим строком користування з 13 квітня 2016 року по 13 квітня 2018 року, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до умов кредитного договору №200502467 від 13 квітня 2016 року строк надання кредиту складає 24 місяці, розмір процентної ставки за кредитом 0,0001% річних. Кредитний договір №200502467 від 13 квітня 2016 року, анкета №2663318 від 13.04.2016 року, довідка про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість споживчого кредиту від 13.04.2016 року підписані [PERSON] власноручним підписом. 20 липня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16 відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», в тому числі і за Кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. До позовної заяви надано витяг з додатку 1 до договору від 15.06.2020 №7_БМ про відступлення прав вимоги, який мав місце станом на дату укладання договору із зазначенням, окрім іншого, суми заборгованості. Відповідно до Додатку 1 до договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 24857,58 грн., з яких: 8586,27 грн. - заборгованість за кредитом; 16271,31 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно п.4 сторони домовилися, що складовими та невід`ємними частинами кредитного договору є заява. Умови та графік платежів, позичальник розумів, підтвердив та погодився з усіма умовами надання кредиту. З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець свої зобов`язання виконав належним чином. В матеріалах справи відсутні докази про погашення відповідачем зазначеної заборгованості. Відповідно до ч.1\~ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1 і 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 526 ЦК\~передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.1ст.610\~ЦК України порушенням\~зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20 липня 2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15 червня 2020 року, в тому числі і за зазначеним кредитним договором. За статтями\~512,\~514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з ч.2\~ст.517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ч.1\~ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1\~ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, ТОВ «Діджи Фінанс» обґрунтовано вимагає виконання кредитного зобов`язання відповідачем, яке виникло з ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору від 13.04.2016 угода №200502467. Надані представником відповідача разом з відзивом на позовну заяву квитанції про сплату заборгованості за кредитними договорами не підтверджують факт сплати заборгованості за кредитним договором №200502467 від 13 квітня 2016 року. В той же час, представник відповідача - адвокат Фарина Л.В. подала до суду відзив у якому зазначала щодо застосування до спірних правовідносин строку позовної давності. З огляду на викладене, суд зазначає наступне. Так, відповідно до ст. ст.\~256,\~257,\~258,\~259,\~261 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, №22083/93, №22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), №66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Відповідно до умов кредитного договору №200502467 від 13 квітня 2016 року строк надання кредиту складає 24 місяці, тобто до 13 квітня 2018 року. Отже, перебіг загальної позовної давності закінчився 13 квітня 2021 року. Проте, пунктом 12\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Зазначений карантин введеного з 12 березня 2020 року\~Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211\~(із наступними змінами і доповненнями), який тривав до 30 червня 2023 року. Разом з тим, згідно з п.19\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим\~Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, з урахуванням введення карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) 12.03.2020, а також введення воєнного стану в Україні 24.02.2022, строк дії якого продовжено по даний час, 3-річний строк позовної давності, передбачений\~ст.257 ЦК України, не сплив та був продовжений на строк дії такого карантину, а в подальшому зупинений у зв`язку із введенням воєнного стану, то позивачем позов пред`явлено у межах строку позовної давності. Таким чином, із позовною заявою позивач звернувся до суду 26 серпня 2025 року, тобто в межах строку позовної давності, тому в даній справі відсутні підстави для застосування строку позовної давності. Крім того, згідно з частинами першою, третьою\~статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати: сплачений при подачі позову позивачем судовий збір в сумі 2422,40 грн.\~ та витрати на правничу допомогу в сумі\~7000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. представник позивача надав копії: договору про надання правничої допомоги №26 від 15.02.2024, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської»; додаткову угоду до Договору про надання правничої допомоги №26 від 15.02.2024; акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 14.08.2025, акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 01.08.2025, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості. З огляду на те, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн..

Outcome: approved