Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна, представник - управління ДМС в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої йому незаконними рішеннями органів державної влади держави Україна, внаслідок яких порушені його права, у справі №686/32581/24) в розмірі одного центільйону гривень. На обґрунтування свого позову він вказав, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року в справі №2270/14181/11 «Зобов`язати Хмельницький міський відділ УМВС України в Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина Україна [PERSON] , який йому видати на руки», залишається невиконаною та є триваючим в часі правопорушенням. Невиконанням Постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року в справі №2270/14181/11 істотно та очевидно порушено право споконвічного Українця [PERSON] на справедливий суд. У справі №686/8422/20 розглядався позов [PERSON] до держави Україна в особі Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди, завданої умисним невиконанням рішення суду посадовими та службовими особами відповідача у справі №2270/14181/11 у розмірі 11000000000 гривень. Постановою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року в справі №686/8422/20 встановлено порушення його прав внаслідок протиправної бездіяльності держави Україна, яка полягала у тривалому невиконанні судового рішення у справі №2270/14181/11 (зобов`язання невідкладно вклеїти фотографію у паспорт громадянина України), що набрало законної сили та наявність шкоди, заподіяної такою бездіяльністю. Стягнуто 10510 грн. в рахунок компенсації завданої моральної шкоди. Постановою Верховного Суду від 03 лютого 2022 року у справі №686/13784/21 встановлено порушення прав позивача внаслідок протиправної бездіяльності держави Україна, яка полягала у невиконанні з 05 до 07 червня 2021 року судового рішення у справі №2270/14181/11 та спричинення моральної шкоди, заподіяної позивачу такою бездіяльністю, яку суд оцінив у 300 гривень та стягнув на його користь. У постанові від 08 червня 2022 року в справі №686/4032/21 Верховний Суд також виснував, що внаслідок бездіяльності органу державної влади [PERSON] зазнав душевних страждань, він тривалий час не міг користуватися паспортом громадянина України, докладав додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права. Верховний Суд погодився з рішеннями судів попередніх інстанцій про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на його користь 500 грн. моральної шкоди. У зазначеній постанові від 08 червня 2022 року в справі № 686/4032/21 Верховний Суд виснував, що доводи Міністерства внутрішніх справ України в касаційній скарзі, що вони є неналежним відповідачем в цій справі, є безпідставними, оскільки відповідачем у цій справі є держава Україна, яка є належним суб`єктом цивільних процесуальних правовідносин, в особі відповідного органу. Моральна шкода, завдана йому є наслідком порушення його цивільного права. Також просить стягнути витрати, які будуть понесені - проїзд на здачу позову до суду у маршрутці №30 по дванадцять гривень=24 гривні, витрати часу-дві години вартістю десять тисяч гривень кожна на написання тексту позовної заяви, одну годину часу на проїзд до суду, одну годину часу на проїзд з суду до дому, витрати паперу, електроенергії, картриджу-до двадцяти гривень. Витрачено на правову допомогу в написанні даного позову-двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок. На написання апеляційної скарги буде витрачено 2 години часу вартістю десять тисяч гривень кожна, на правову допомогу - двадцять п`ять тисяч гривень, на проїзд до суду і з суду - 24 гривні, витрати паперу, електроенергії, картриджу - до двадцяти гривень. На написання касаційної скарги буде витрачено дві години часу вартістю десять тисяч гривень кожна, на правову допомогу - двадцять п`ять тисяч гривень, поштові витрати в межах до п`ятдесяти гривень, витрати паперу, електроенергії, картриджу - до двадцяти гривень. Позивач направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Направив відзив на позовну заяву, в якому вказав, що просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.11.2011 у справі №2270/14181/11, яка була залишена в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012 , адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Хмельницький відділ УМВС України в Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина України [PERSON] , який видати йому на руки, та відмовлено у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. 20.11.2012 року на підставі заяви [PERSON] був оформлений новий паспорт громадянина України серії [NUMBER] , який власноручно ним отриманий. Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №33223826 від 28.12.2018 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2270/14181/11, виданого 11.06.2012 року. Частиною п`ятою статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем не зазначено, і в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. При цьому саме на нього покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Як вбачається із матеріалів справи, позивачу було видано новий паспорт, що ним і не заперечується, тобто це не може свідчити про систематичність бездіяльності органу державної влади, адже було вчинено всі необхідні дії для забезпечення його права. Крім того, позивач зловживає своїм процесуальним правом. На даний час позивачем подано до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області біля 300 позовних заяв про відшкодування моральної шкоди, поданих позивачем до Управління ДМС у Хмельницькій області з аналогічних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна, представник - управління ДМС в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди завданої йому незаконними рішеннями органів державної влади держави Україна в розмірі одного центільйону гривень. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.11.2011 року у справі №2270/14181/11, яка залишена в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012 року, адміністративний позов було задоволено частково та зобов`язано Хмельницький відділ УМВС України в Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина України [PERSON] , який видати йому на руки та відмовлено в задоволенні позову в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 19 січня 2021 року, стягнено з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] 10510 грн. моральної шкоди, завданої бездіяльністю Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області. Статтями 167, 170 ЦК України визначено, що Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Згідно ч.2 ст. 30 ЦПК України - позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 38 ЦПК України у вказаній редакції). Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В силу ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу). У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб. Виконання рішень суду про відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, здійснюється відповідно до встановленого порядку. Зокрема, такі рішення виконуються органами Державної казначейської служби України у порядку черговості надходження виконавчих документів шляхом безспірного списання коштів державного бюджету у межах відповідних бюджетних призначень і наданих бюджетних асигнувань. Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого. Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем. Якщо договором або законом не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах, то позови про таке відшкодування не підлягають задоволенню. Отже [PERSON] реалізував своє законне право на відшкодування моральної шкоди за невиконання судового рішення так як чинним законодавством не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди за затримку виконання рішення суду про стягнення з державного бюджету відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Враховуючи вищевикладене позов [PERSON] до Держави Україна, представник - управління ДМС в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди завданої йому незаконними рішеннями органів державної влади держави Україна в розмірі одного центільйону гривень задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. За таких обставин вимоги [PERSON] про стягнення судових витрат пов`язаних з розглядом справи задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed