Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідачів, уточнивши позовні вимоги з урахуванням висновку експерта, просить визнати право власності [PERSON] на квартиру з приналежними господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; виділити в натурі квартиру з приналежними господарськими будівлями та спорудами в окремий об`єкт нерухомого майна у власність [PERSON] , а саме: приміщення, що позначені на поверховому плані будинку «А-1» цифрами 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9, загальною площею 123,6 кв.м, з яких житлова площа 97,9 кв.м, господарські будівлі та споруди: літня кухня, позначена літерою «Б», сарай «Б-1», навіс літер «Д», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; зобов?язати позивача [PERSON] та відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] здійснити реконструкцію (перенесення) сходів до входу в квартиру на мезоніні, на частину земельної ділянки, що знаходиться в користуванні співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , у спосіб, а саме: - позивача [PERSON] здійснити демонтаж сходів, які знаходяться на частині земельної ділянки, що знаходиться в користуванні позивача [PERSON] , до входу в квартиру на мезоніні за адресою: [ADDRESS] ; - відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] здійснити спорудження сходів до входу в квартиру на мезоніні, на частину земельної ділянки, що знаходиться в користуванні співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; встановити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок за адресою: [ADDRESS] , який встановлений додатками №№2,3 Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 14.03.2024 №2557-Е Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за [PERSON] зареєстрований на праві приватної власності житловий будинок в частині 1/2 з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , що підтверджується реєстраційним посвідченням серії [NUMBER] від 07.11.2001 року, виданим Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, запис в реєстрову книгу №35 за реєстровим №6329. Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 462791546101, встановлено, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] - 1/6 частка, [PERSON] - 1/6 частка, [PERSON] - 1/6 частка. Разом з тим, позивач [PERSON] вважає, що право власності на вищевказаний будинок визначено неправильно, такий будинок не є спільною частковою власністю. Тому що позивач [PERSON] є одноосібним власником квартири, яка є окремим об?єктом права власності, на першому поверсі такого будинку, що підтверджено Актом завершення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 26.11.1985 та Рішенням виконавчого комітету Червоноармійської районної ради депутатів м.Львова Львівської області від 10.12.1985 №590 «Про затвердження актів від 26.11.85р. про завершення і введення в експлуатацію індивідуальних будинковолодінь». А визнання права спільної часткової власності відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на будинок в цілому, в т.ч. і на квартиру позивача [PERSON] , - є порушенням права власності позивачки [PERSON] на квартиру в будинку [ADDRESS] . Позивач [PERSON] не погоджується із тим, що будинок в [ADDRESS] , є спільною частковою власністю, з огляду на такі обставини: Будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , був збудований тіткою позивача (сестрою матері) - [PERSON] та батьком позивача - [PERSON] , і складався з двох окремих квартир: квартира на першому поверсі мала окремий вхід із двору, окрему кухню та житлові кімнати, квартира на мезоніні мала окремий вхід із двору, окрему кухню та житлові кімнати. Тітка позивача [PERSON] постійно проживала в квартирі на першому поверсі, а після її смерті спадщину за заповітом прийняла позивач [PERSON] , після чого постійно проживала в квартирі на першому поверсі. Після смерті [PERSON] , спадщину прийняла його дружина [PERSON] . Після смерті [PERSON] , спадщину прийняла їхня дочка [PERSON] (рідна сестра позивача), яка постійно проживала в квартирі на мезоніні, а після смерті останньої відповідачі [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , які продовжували постійно проживати в квартирі на мезоніні. Будівництво двох окремих квартир було зумовлено тим, що забудовники [PERSON] та [PERSON] мали окремі сім?ї, тому окремо проживали, мали окремий побут, жодним чином не були пов?язані взаємними правами та обов?язками. Будинок в [ADDRESS] на момент завершення будівництва та введення в експлуатацію (1985 рік) складався з 10 (десяти) житлових кімнат і 2 (двох) кухонь. Згідно зі статтею І Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-II, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», «кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п?яти як у місті, так і поза містом». Згідно з Інвентаризаційною справою, яка знаходиться в ОКПЛОР «БТІ та ЕО», відносно будинку [ADDRESS] , заключенням про реєстрацію домоволодіння від 5.ХII.1963 р., встановлено, що домоволодіння по [ADDRESS] належить на праві власності гр. [PERSON] і [PERSON] . Право власності встановлено такими документами: Випискою з протоколу засідання правління колгоспу ім.Маленкова від 22 серпня 1956 р., про наділення [PERSON] присадибною ділянкою під будову житла 0,04 га; Актом приймання знову збудованого житлового дому робочого, зареєстрованого в погосподарській книзі с/Ради від 15/III/1960 року, встановлено, що дім збудовано на ділянці № [NUMBER] , площею 0,15 га, загальна житлова площа дому - 29 кв.м.; Страховим свідоцтвом №2378/1 від I/IV/1963 р. та №71 від 15 квітня 1961 р.; Довідкою від 29.ХI.1963 р., виданою Комунальним господарством Шевченківського району Будинко-управління №41; з господарських книг Лисиницької сільської ради Новояричівського р-ну, що зберігаються в Д/У №41, встановлено, що домогосподарство в бувшому селі Кривчиці, яке в даний час являється будинковолодінням [ADDRESS] рахується за гр. [PERSON] та гр. [PERSON] ; Актом обстеження від 30/X1/1963 р., яким встановлено, що домоволодіння в [ADDRESS] , а саме цегляний будинок з двох кімнат і кухні, належить на праві приватної власності [PERSON] і [PERSON] по-половині. В 1951 році [PERSON] виділена така земельна ділянка і вона спільно з [PERSON] збудували цей дім. Весною 1960 вони його закінчили та поселилися в ньому. Рішенням виконкому Шевченківської районної Ради депутатів трудящих «Про оформлення права власності на будинковолодіння по бувшому селу Кривчиці» від 13 грудня 1963 року №1391 вирішено: оформити право власності на будинковолодіння в [ADDRESS] за гр. [PERSON] та [PERSON] по-половині. Актом поточних змін, складеним техніком Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 27.VIII.1970 р. встановлено, що при обстеженні домоволодіння [ADDRESS] виявлено: «пристроєно тамбур і крило, збудовано сарай, підвал, колодязь, ворота, огорожа. Новозабудована земельна площа склала S=2020,00 м.кв.». Актом поточних змін, складеним техніком Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 29 VI.1973 р. встановлено, що при обстеженні домоволодіння [ADDRESS] виявлено: самовільно проведено реконструкцію дому, розміри 13,85х11,37 (шість кімнат і кухня). Рішенням виконавчого комітету Червоноармійської ради депутатів трудящих №689 від 25 червня 1974 року вирішено: дозволити гр. гр. [PERSON] , [PERSON] зареєструвати в міському бюро технічної інвентаризації проведену ними реконструкцію буд. [ADDRESS] . Актом про завершення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, складеним комісією Райсанінспекцією та інспекцією Держнагляду МВС від 24.XII.1974 р. встановлено: забудовники [PERSON] , [PERSON] , пред?явлене до здачі будівництво розташоване на ділянці [ADDRESS] , дозвіл Рішення Червоноармійської районної Ради депутатів трудящих №689 від 25/VI.74р. Житлова частина домоволодіння представляє собою будинок в 1 поверх і складається з двох квартир: 1-а квартира 48,80 кв.м., корисна площа 62,10 кв.м., 2-а квартира 49,60 кв.м., корисна площа 62,00 кв.м. Надвірні споруди: сарай, туалет. Свідоцтвом про право приватної власності на будівництво, виданим Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, записаним в реєстрову книгу під №6329 від 25 лютого 1975 року, встановлено, що одна друга частина житлового дому, розташованого в [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі Рішення виконавчого комітету Червоноармійської ради депутатів трудящих №689 від 25.VI.1974 року. Свідоцтвом про право приватної власності на будівництво, виданим Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, записаним в реєстрову книгу під №6329 від 25 лютого 1975 року, встановлено, що одна друга частина житлового дому, розташованого в [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі Рішення виконавчого комітету Червоноармійської ради депутатів трудящих №689 від 25.VI. 1974 року. Заключенням про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою [ADDRESS] , від 13.1.1971 р. встановлено: «Розмір земельної ділянки по фактичному користуванню 2020,00 кв.м. в т.ч. а) під будовами 125,70 кв.м., з них під житловими 76,80 кв.м. і нежитловими 48,90 кв.м.; під подвір?ям 255,00 кв.м.; в) під садом 1639 кв.м., з них під фруктовим 1639,30 кв.м. Користувачі 1/2 [PERSON] і 1/2 [PERSON] . Підстава користування: рішення Шевченківського райвиконкому м.Львова №1391 від 13.ХІІ. 1963 р. Схематичним планом будівельного кварталу №1169 м.Львова, складеним Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 20.І.1971 року, зі змінами від 12.02.1985 р. щодо дому [ADDRESS] , встановлено: загальна площа земельної ділянки: 2020,0 кв.м., під будовами 304,7 кв.м., з яких під житловими 158,0 кв.м. і нежитловими 146,7 кв.м., під подвір?ям 386,25 кв.м., під фруктовим садом 1328,05 кв.м. Актом поточних змін поточних змін, складеного техніком Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 12.02.1985р. при обстеженні домоволодіння [ADDRESS] встановлено: Поточних змін не виявлено. Внесені зміни в генплан ділянки. Актом поточних змін поточних змін, складеного техніком Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 14.XII.1984р. встановлено, що при обстеженні домоволодіння [ADDRESS] виявлено: добудовано мезонін: коридор (I-10), житлова кімната (1-11), коридор (1-12), житлова кімната (I-13), житлова кімната (1-14), ванна (1-15), житлова кімната (1-16), кухня (1-17), із частини сараю переобладнано на літню кухню, заміряно гараж, навіс Г, Д. огорожі пі; п2, ворота. Актом завершення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 26.11.1985 року комісії в складі представників від Санінспекції та інспекції Держнагляду встановлено: забудовники [PERSON] і [PERSON] , пред?явлене до здачі будівництво, розташоване на ділянці [ADDRESS] , домоволодіння являє собою дім 1 (один) поверх і складається з двох квартир: 1-а квартира 78,5 кв.м., 2-а квартира 78,4 кв.м., загальна корисна площа цілого будинку 216,4 кв.м. Надвірні споруди: сарай, гараж і господарське приміщення, благоустрій складається із фруктового саду і городу. Рішенням виконавчого комітету Червоноармійської районної ради депутатів м.Львова Львівської області від 10.12.1985 №590 «Про затвердження актів від 26.11.85р. про завершення і введення в експлуатацію індивідуальних будинковолодінь» вирішено: І. Затвердити акти від 26.11.1985р. про завершення будівництва і введення в експлуатацію індивідуальних будинковолодінь, яке спорудили: - гр. [PERSON] житловою площею 78,5 кв.м. і [PERSON] житловою площею 78,4 кв.м. по [ADDRESS] . II. Просити Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації підготовити та видати право власності громадянам, перечисленим в пункті І. цього рішення. Свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 14 січня 1986 року, виданим Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, записаним в реєстрову книгу під №6329 від 15 січня 1986 року встановлено, що одна друга житлового дому з приналежними до нього будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] належить [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Червоноармійської районної ради депутатів трудящих за №590 від 10 грудня 1985 р. Записано в реєстрову книгу під №6329 від 15 січня 1986р. Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом АЕВ №544244 від 16 серпня 2001 року, посвідченим державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, спадкова справа №89, зареєстровано в реєстрі за №1-179 встановлено: Спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , є гр. [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: 1/2 (однієї другої) частини цегляного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] ». Свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 14 січня 1986 року, виданим Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, записаним в реєстрову книгу під №6329 від 15 січня 1986 року встановлено, що одна друга житлового дому з приналежними до нього будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] належить [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Червоноармійської районної ради депутатів трудящих за №590 від 10 грудня 1985 р. Записано в реєстрову книгу під №6329 від 15 січня 1986р. Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 лютого 1988 року, посвідченим державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, спадкова справа №513 від 1987 року, зареєстровано в реєстрі за №743, єдиним спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з половини цегляного будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в [ADDRESS] . Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 серпня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, спадкова справа №90 за 2001 рік, зареєстровано в реєстри за №1-181 встановлено: «Спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , є гр. [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: 1/2 (однієї другої) частини цегляного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] ». Свідоцтвом про право на спадщину за законом НАВ 620556 від 26 вересня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом П?ятої Львівської державної нотаріальної контори, спадкова справа №320/2014, зареєстровано в реєстрі за №3-1644 встановлено: «Спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1957 року народження, яка померла [INFO] , є її донька [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , на 1/3 частку спадщини, її донька [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , на 1/3 частку спадщини, її син [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , на 1/3 частку спадщини. Актом біжучих змін від 01.02.2012 року, складеним інженером Обласного КП ЛОР «БТІ та ЕО» встановлено: «Проведено обстеження в натурі будинку [ADDRESS] та встановлено наступні біжучі зміни: площа змінилася в результаті перерахунку площ приміщень мезоніну. Нова загальна корисна площа - 213,2 кв.м., в т.ч. житлова площа 156,9 кв.м. Проведено зйомку земельної ділянки по фактичному користуванню - 2135,4 кв.м. Згідно з Технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS] , інвентаризаційна справа №1169, виготовленим від 01.02.2012 року ОКП ЛОР «Боро технічної інвентаризації та експертної оцінки», загальна площа житлового будинку «А-1» - 213,2 кв.м., з яких житлова площа - 156,4 кв.м. Перший поверх житлового будинку «A-1» загальною площею 123,6 кв.м., з яких житлова площа 97,9 кв.м., складається з коридору «1-1», ванної «1-2», житлових кімнат «1-3», «1-4», «1-5», «1-б», «1-7», «1-8», кухні «1-9». Мезонін житлового будинку «A-1» загальною площею 89,6 кв.м., з яких житлова площа 58,5 кв.м., складається з коридору «1-10», житлової кімнати «1-11», коридору «1-12», житлової кімнати «1-13», «1-14», ванної «1-15», житлової кімнати «1-16», кухні «1-17», коридору «1-18». До будинку належать господарські будівлі та споруди: літня кухня «Б», сарай «Б'», гараж «В». вбиральня «Г», навіс «Д», погріб «пг», навіс «Е», ворота «№l», огорожа «№2», замощення «I». колодязь «к», хвіртка «№3», хвіртка «№4». Технічним паспортом також встановлено, що перший поверх будинку повністю відокремлений від мезоніну, має окремий вхід з двору, відокремлені кухню, ванну, коридор та житлові кімнати, де проживає позивач [PERSON] . В свою чергу, мезонін повністю відокремлений від першого поверху, має окремий вхід з двору, відокремлені кухню, ванну, коридор та житлові кімнати, де проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Фактичний порядок користування будинком [ADDRESS] склався таким чином: ??позивач [PERSON] проживає в житловому будинку «А-1» на першому поверсі загальною площею 123,6 кв.м., з яких житлова площа 97,9 кв.м., який складається з коридору «1-1», ванної «1-2», житлових кімнат «1-3», «1-4», «1-5», «1-6», «1-7», «1-8», кухні «1-9»; ??відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають в житловому будинку «А-1» на мезоніні загальною площею 89,6 кв.м., з яких житлова площа 58,5 кв.м., який складається з коридору «1-10», житлової кімнати «1-11», коридору «1-12», житлової кімнати «1-13», «1-14», ванної «1-15», житлової кімнати «1-16», кухні «1-17», коридору «1-18»; в спільному користуванні перебувають господарські будівлі та споруди: літня кухня «Б», сарай «Б'», гараж «В», вбиральня «Г», навіс «Д», погріб «пг», навіс «Е», ворота «№1», огорожа «№2», замощення «І», колодязь «к», хвіртка «№3», хвіртка «№4». Актом завершення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 26.11.1985 року комісії в складі представників від Санінспекції та інспекції Держнагляду встановлено: забудовники [PERSON] і [PERSON] , пред?явлене до здачі будівництво, розташоване на ділянці [ADDRESS] , домоволодіння являє собою дім 1 (один) поверх і складається з двох квартир: 1-а квартира 78,5 кв.м., 2-а квартира 78,4 кв.м., загальна корисна площа цілого будинку 216,4 кв.м. Отже, Рішенням виконавчого комітету Червоноармійської районної ради депутатів м.Львова Львівської області від 10.12.1985 №590 встановлено право власності [PERSON] на квартиру площею 78,4 м* за адресою: [ADDRESS] , - яка в порядку спадкування перейшла у власність позивача [PERSON] , і також встановлено право власності [PERSON] на квартиру площею 78,5 м за адресою: [ADDRESS] , - яка в порядку спадкування перейшла у власність відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 14 січня 1986 року, виданим Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, записаним в реєстрову книгу під №6329 від 15 січня 1986 року встановлено, що одна друга житлового дому з приналежними до нього будівлями і спорудами, розташованого в [ADDRESS] належить [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Червоноармійської районної ради депутатів трудящих за №590 від 10 грудня 1985 р. Записано в реєстрову книгу під №6329 від 15 січня 1986р. Свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 14 січня 1986 року, виданим Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, записаним в реєстрову книгу під №6329 від 15 січня 1986 року встановлено, що одна друга житлового дому з приналежними до нього будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] належить [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Червоноармійської районної ради депутатів трудящих за №590 від 10 грудня 1985 р. Записано в реєстрову книгу під №6329 від 15 січня 1986р. Отже, вищевказані свідоцтва про право власності місять відомості про встановлення спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , які суперечать рішенню виконкому Червоноармійської районної ради депутатів трудящих за №590 від 10 грудня 1985 р. Як наслідок такого неправильного визначення права власності, позивач [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , позбавлена можливості у повному обсязі реалізувати своє право власності на квартиру площею 78,4 кв.м за адресою: [ADDRESS] , зокрема, позбавлена права вимагати присвоєння адреси такій квартирі як окремому об?єкту нерухомого майна, позбавлена права виготовити технічну документацію на таку квартиру як на окремий об?єкт нерухомого майна тощо. Крім цього, з метою належного користування своїм житлом, а також здійснення благоустрою прилеглої до житла території, позивач [PERSON] вважає за необхідне встановити також порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 06.03.2023, після виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 13.02.2023, постановлено вказану справу прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання 04.04.2023. Ухвалою підготовчого засідання від 04.04.2023 постановлено клопотання про витребування доказів задовольнити. Зобов`язати Обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» подати до суду протягом 15 днів з моменту отримання копії ухвали матеріали технічної інвентаризації відносно житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме: 1. Інвентаризаційну справу відносно будинку [ADDRESS] ; 2. Інвентаризаційну справу відносно кварталу 1169, зокрема: заключення про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою [ADDRESS] , від 13.І.1971; схематичний план будівельного кварталу [ADDRESS] (щодо земельної ділянки [ADDRESS] ), складеним Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 20.І.1971 зі змінами від 12.02.1985., на виконання якої з ОКП «БТІ та ЕО» 12.05.2023 на адресу суду надійшли матеріали інвентаризаційної справи та матеріали кварталу. Ухвалою підготовчого засідання від 04.04.2023 задоволено клопотання представника позивача про призначення експертизи, постановлено призначити у справі комплексну будівельно-технічну та земельно-технічну судову експертизу, проведення якої доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, та на час проведення якої провадження у справі зупинено. Оскільки 18.03.2024 на адресу суду надійшли матеріали цивільної справи із висновком експерта №2557-Е від 14.03.2024, відтак обставини, що викликали зупинення провадження у справі усунені, а тому ухвалою від 28.03.2024 постановлено поновити провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Львівська міська рада, про визнання права власності, виділення майна в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою; Призначити підготовче засідання 23.04.2024, яке за клопотанням представника відповідача [PERSON] [PERSON] було відкладено на 29.05.2024. Ухвалою підготовчого засідання від 29.05.2024 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 26.06.2024. В судовому засіданні представник позивача заявила клопотання про уточнення позовних вимог з урахуванням висновку експерта, якою просить: визнати право власності [PERSON] на квартиру з приналежними господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; виділити в натурі квартиру з приналежними господарськими будівлями та спорудами в окремий об`єкт нерухомого майна у власність [PERSON] , а саме: приміщення, що позначені на поверховому плані будинку «А-1» цифрами 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9, загальною площею 123,6 кв.м, з яких житлова площа 97,9 кв.м, господарські будівлі та споруди: літня кухня, позначена літерою «Б», сарай «Б-1», навіс літер «Д», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; зобов?язати позивача [PERSON] та відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] здійснити реконструкцію (перенесення) сходів до входу в квартиру на мезоніні, на частину земельної ділянки, що знаходиться в користуванні співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , у спосіб, а саме: - позивача [PERSON] здійснити демонтаж сходів, які знаходяться на частині земельної ділянки, що знаходиться в користуванні позивача [PERSON] , до входу в квартиру на мезоніні за адресою: [ADDRESS] ; - відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] здійснити спорудження сходів до входу в квартиру на мезоніні, на частину земельної ділянки, що знаходиться в користуванні співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; встановити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок за адресою: [ADDRESS] , який встановлений додатками №№2,3 Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 14.03.2024 №2557-Е Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України. У зв`язку з наведеним ухвалою від 26.06.2024 постановлено повернутися на стадію підготовчого провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Львівська міська рада, про визнання права власності, виділення майна в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Призначено підготовче засідання у справі на 19.08.2024, яке за клопотанням представника позивача було відкладено на 24.09.2024. В підготовчому засіданні задоволено клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи підтвердження скерування учасникам справи копії заяви про уточнення позовних вимог та оголошено перерву до 05.11.2024. 11.10.2024 від представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли письмові заперечення, у яких зазначає, що право власності на будинковолодіння за адресою [ADDRESS] належить: ??1/2 частка [PERSON] ; ??1/6 частка - [PERSON] , ??1/6 частка [PERSON] , ??1/6 частка [PERSON] . При проведенні судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи і наданні висновку експерта від 14.03.2024 за основу експертом взято належність Позивачу 1/2 частки будинковолодіння та не враховано, що інша частина будинку не становить цілу 1/2 частку, а поділена між ще трьома співвласниками, які мають ідеальні частки у всьому будинковолодіння, а не лише на другому поверсі. Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об?єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об?єкта у самостійний об?єкт. Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об?єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна утворюється два самостійних об?єкти майна. Отже, у спорах про поділ (виділ частки) в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину нерухомого майна, яка відповідає розміру їх частки у праві власності. Якщо виділ (поділ) можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Натомість у наведеному варіанті виділу майна позивача та підготовленому висновку експерта не встановлено технічну можливість виділу часток Відповідачів в окремі частини будинку з самостійним виходом (квартири). Крім цього, з висновку експерта вбачається, що експертом взагалі не оглянуто будинок на другому поверсі, так як Відповідачів не було належним чином повідомлено (завчасно) і відповідно експертом здійснено дослідження лише згідно з технічною документацією, яка містилась в інвентаризаційній справі БТІ. Таким чином, у висновку експерта не встановлено чи є технічна можливість влаштування трьох квартир на другому поверсі без порушення прав Відповідачів. Крім цього, експертом не враховано, що аналіз глави 26 ЦК України дозволяє зробити висновок, що частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не є конкретною часткою майна. Тобто, частка в праві спільної часткової власності та жиле приміщення є окремим об?єктом цивільних прав (Постанова ОП КЦС ВС від 10.10.2019 у справі №295/4514/16-ц). Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Натомість, проаналізувавши варіант виділу в натурі частки Позивача вбачається грубе порушення прав Відповідачів, зокрема [PERSON] , який фактично залишається без своєї частки з огляду на те, що згідно висновку експерта Позивачу передбачається виділ більшої частини будинковолодіння - на 17 кв.м. більше, що вказано на 15 аркуші висновку експерта. Проте у висновку не передбачено жодної грошової компенсації за збільшення частки Позивача, що є неприпустимо і фактично розцінюється як заволодіння чужим майном. Крім цього, жоден із Відповідачів не надав згоди на отримання грошової компенсації за рахунок зменшення їх частки у будинку. Крім цього, у висновку експерта не визначено вартість майна, що підлягає виділу/поділу, що унеможливлює суд перевірити співмірність фактичного розподілу будинковолодіння. Це, зокрема, стосується господарських будівель. Згідно з висновком передбачається, що Позивачу буде належати право власності на літню кухню, яка фактично є окремо стоячою двоповерховою будівлею із підведеним газом та світлом, що дає можливість переобладнання такої будівлі під житлову без зайвих затрат. Відповідно така господарська будівля є більш вартісна аніж гараж та сарай, які практично зруйновані та не мають жодних підведених комунікацій. На даний час усі господарські будівлі перебувають у спільному користуванні Сторін по справі, а тому безпідставним вважає врахування під час поділу того, що зі слід Позивача вона одноособово користується літньою кухнею. Також, вважає, що Позивачу безпідставно виділено замощення та відповідно покращена частина земельної ділянки, натомість Відповідачам виділено Сад, який треба додатково облаштовувати замощуванням для приведення земельної ділянки до використання в якості подвір?я. Згідно з запропонованим експертом варіантом виділу окрім більшої площі Позивачу, також запропоновано перенести сходи для входу на другий поверх за рахунок коштів Відповідача, хоча не вказано, яким саме чином вони порушують права Позивача. Натомість запропонований перероблений вхід на другий поверх передбачає вхід по крутих сходах до горища (приміщення до 1 м висотою). Вважає, що покладення на Відповідачів обов?язку нести матеріальні витрати для переобладнання будинку через подання Позову є неефективним та несправедливим способом захисту прав Позивача. Крім цього, Позивачем не вказано які саме її права порушені, що призвело до подання позову до суду. Крім цього, щодо визначення порядку користування спірною земельною ділянкою, то звертає увагу суду на те, що відповідно до частини першої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно з частинами першою, четвертою статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об?єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Проте у висновку експерта вказано про встановлення порядку користування земельною ділянкою не між усіма співвласниками, а лише фактично для Позивача так як іншу частину земельної ділянки не розподілено між Відповідачами. Крім цього, у справі не надано кадастровий номер земельної ділянки та фактично її межі, що встановлює обтяження земельної ділянки правом користування Сторін по справі без врахування думки власника - Львівської міської ради та без належних координатів меж такої земельної ділянки. У Постанові Верховного суду від 28.03.2018 у справі N? 520/8073/16-ц закріплено наступні правові висновки: ??під неясністю висновку експерта слід розуміти нечіткість, розпливчастість відповідей експерта, внаслідок чого стає незрозумілий хід думок експерта; ??недостатньо повним є висновок, заснований на дослідженні не всіх наданих експертові об`єктів або що не містить вичерпних відповідей на всі поставлені питання. Досліджений висновок експерта є неповним так як він не надає відповідь на можливість виділу приміщень Позивачу із наданням Відповідачам окремих ізольованих приміщень придатних до проживання. Крім цього, не обґрунтовано запропонований варіант виділу, зокрема вартість виділених приміщень і приміщень, які залишились Відповідачам; необхідність зменшення частки Відповідачів без надання їм грошової компенсації. Також, безпідставним вважає визначення порядку користування земельною ділянкою фактично лише Позивачу, так як іншу 1/2 частку залишено без визначення меж користування трьом Відповідачам. Враховуючи вище вказане вважає, що підстав для задоволення позову немає, так як запропонований варіант виділу частини будинковолодіння грубо порушує права Відповідачів, а висновок експерта складений із порушеннями, що вказують на його недопустимість для врахування при вирішенні спору по суті. В підготовчому засіданні задоволено клопотання представника відповідачів [PERSON] та Вітрук О.М. про долучення до матеріалів справи письмових заперечень та оголошено перерву до 22.01.2025, яке за клопотанням представника позивача відкладено на 25.02.2025. Ухвалою підготовчого засідання від 25.02.2025 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 20.03.2025, яке неодноразово відкладалося, востаннє на 04.12.2025. 10.11.2025 від представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли додаткові письмові пояснення, які за змістом аналогічні письмовим запереченням. Окрім цього зазначено, що допитана в судовому засіданні експерт підтвердила, що огляд приміщень другого поверху та заміри нею не проводились, а висновок складено на підставі слів позивача. В судовому засіданні 30.04.2025 представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні 27.05.2025 проти задоволення позовних вимог заперечили та просили в задоволенні позову відмовити. Допитана в судовому засіданні 05.11.2025 експерт [PERSON] підтвердила складений нею висновок. Пояснила, що під час огляду об`єкта експертизи булі присутні лише позивач та її представник, другий поверх та горище нею не оглядалися та не досліджувались. Разом з тим, варіант виділу в натурі квартири з приналежними до будинку господарськими будівлями та спорудами запропоновано на підставі матеріалів справи, а також зі слів позивача щодо фактичного користування майном і можливий за згодою всіх співвласників. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, представник позивача та представник відповідачів [PERSON] і [PERSON] подали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач [PERSON] та представник третьої особи причин неявки суду не повідомили. Крім цього, представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] заявила про неможливість подання доказів, що підтверджують розмір понесених ними судових витрат, зазначивши, що подасть такі протягом п`яти днів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення учасників справи, пояснення експерта, дослідивши матеріали справи, а також матеріали інвентаризаційної справи будинку [ADDRESS] та кварталу 1169, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23). Згідно з реєстраційним посвідченням серії [NUMBER] від 07.11.2001, виданим Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 4-ою Львівською держнотконторою 16.08.2001 в р. №1-179, за [PERSON] зареєстровано на праві приватної власності житловий будинок в частині [ADDRESS] (т.1 а.с.22). При цьому, у Свідоцтві про право на спадщину за заповітом АЕВ №544244 від 16 серпня 2001 року (т.1 а.с.35), посвідченому державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, спадкова справа №89, зареєстрованому в реєстрі за №1-179 зазначено, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , є гр. [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: 1/2 (однієї другої) частини цегляного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . Ця частина житлового будинку належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Червоноармійської районної ради народних депутатів 14.01.1986 та зареєстрованого у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації 15.01.1986 в реєстрову книгу за №6329. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.23-24), право спільної часткової власності на об?єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 462791546101, загальною площею 216,4 кв.м, житловою площею 156,9 кв.м, до якого також належать: літня кухня, Б, сарай Б, гараж В, вбиральня Г, навіси, Д, Е, погріб пг, ворота 1, огорожа 2, замощення І, колодязь К, зареєстровано за відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/6 частці за кожним. Звертаючись до суду із цим позовом [PERSON] позовні вимоги обґрунтовує тим, що право власності на вищевказаний будинок визначено неправильно, оскільки такий не є спільною частковою власністю, а позивач [PERSON] є одноосібним власником квартири, яка є окремим об?єктом права власності, на першому поверсі такого будинку, що підтверджено Актом завершення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 26.11.1985 та Рішенням виконавчого комітету Червоноармійської районної ради депутатів м.Львова Львівської області від 10.12.1985 №590 «Про затвердження актів від 26.11.85р. про завершення і введення в експлуатацію індивідуальних будинковолодінь», а визнання права спільної часткової власності відповідачів на будинок в цілому, в т.ч. і на квартиру позивача є порушенням її права власності на квартиру в будинку [ADDRESS] . Дійсно як вбачається з Акта завершення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 26.11.1985 (т. а.с.31-32, а.і.с.84) у такому зазначено, що будинок складається з двох квартир, житловою площею 78,5 та 78,4 кв.м. В той же час для його складення заявниками подано Рішення Червоноарміського РВК від 25.06.1974 №689 (а.і.с.45), яким дозволено [PERSON] та [PERSON] зареєструвати в міжміському бюро технічної інвентаризації проведену ними реконструкцію будинку [ADDRESS] . Вказаний акт затверджений Рішенням виконавчого комітету Червоноармійської районної ради депутатів м.Львова Львівської області від 10.12.1985 №590 «Про затвердження актів від 26.11.85р. про завершення і введення в експлуатацію індивідуальних будинковолодінь» (а.і.с.75), у якому зазначено просити Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації підготовити та видати право власності [PERSON] та [PERSON] . В подальшому на підставі замовлень [PERSON] та [PERSON] від 15.01.1986 про видачу їм «права власності на половину дому» (а.і.с.71, 77) кожному 15.01.1986 видано свідоцтва про право особистої власності саме на одну другу житлового будинку у [ADDRESS] (а.і.с.76, 78) та цього ж дня складено заключення про реєстрацію цього будинку на праві особистої власності за [PERSON] та [PERSON] по половині (а.і.с.79). За вказаних обставин, суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що неправильно проведено реєстрацію за нею права власності не на квартиру, а на 1/2 частину будинку [ADDRESS] ), оскільки така проведена на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , за якою як зазначалося вище зареєстровано право власності саме на половину будинку. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності [PERSON] на квартиру з приналежними господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , задоволенню не підлягають. Не вбачає суд підстав і для задоволення позовних вимог в частині виділення в натурі квартири з приналежними господарськими будівлями та спорудами в окремий об`єкт нерухомого майна у власність [PERSON] , а саме: приміщення, що позначені на поверховому плані будинку «А-1» цифрами 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9, загальною площею 123,6 кв.м, з яких житлова площа 97,9 кв.м, господарські будівлі та споруди: літня кухня, позначена літерою «Б», сарай «Б-1», навіс літер «Д», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а також покладення на позивача [PERSON] та відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] обов`язку здійснити реконструкцію (перенесення) сходів до входу в квартиру на мезоніні, на частину земельної ділянки, що знаходиться в користуванні співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , у спосіб, а саме: - позивача [PERSON] здійснити демонтаж сходів, які знаходяться на частині земельної ділянки, що знаходиться в користуванні позивача [PERSON] , до входу в квартиру на мезоніні за адресою: [ADDRESS] ; - відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] здійснити спорудження сходів до входу в квартиру на мезоніні, на частину земельної ділянки, що знаходиться в користуванні співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , виходячи з наступного. Відповідно до ч.1, 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. При цьому, як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.6, 7 Постанови №7 від 04.10.91 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Аналогічні висновки щодо застосування норм права у справах про поділ будинку викладені у постановах Верховного Суду від 13.07.2023 у справі №583/2924/20, від 10.05.2023 у справі №404/7307/14. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Як вбачається з висновку експерта №2557-Е від 14.03.2024 (т.1 а.с.135-148) технічна можливість виділити в натурі квартиру з приналежними господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] в окремий об?єкт нерухомого майна у власність [PERSON] , з присвоєнням окремого номера існує (див. дослідницьку частину). ???Варіант виділу в натурі квартири з приналежними господарськими будівлями та спорудами в окремий об?єкт нерухомого майна у власність [PERSON] , а саме: приміщення, що позначені на поверховому плані будинку «A-1» цифрами 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-8,1-9, загальною площею 123,6 кв.м., з яких житлова площа 97,9 кв.м, господарські будівлі та споруди: літня кухня, позначена літерою «Б», сарай «Б'», навіс літер «Д», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] - технічно можливий. Для відокремлення (виділу) 1/2 частки експертом рекомендується здійснити реконструкцію (перенесення) сходів до входу в квартиру на мезоніні, оскільки нижня частина існуючих сходів частково перешкоджає входу до квартири на першому поверсі та заважає обслуговуванню стіни квартири, що належить [PERSON] - див. дослідницьку частину та додатки №№1,2. ???Варіант виділу в натурі квартири з приналежними господарськими будівлями та спорудами в окремий об?єкт нерухомого майна у власність [PERSON] , що знаходяться за адресою: [ADDRESS] - див. дослідницьку частину та додатки №№1,2. ???Технічна можливість встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , пропорційно до часток осіб у праві власності будинку існує - див. дослідницьку частину. ???Варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , пропорційно до часток осіб у праві власності будинку - див. дослідницьку частину та в додатки №№2,3. Разом з тим, відповідно до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Допитана в судовому засіданні 05.11.2025 експерт [PERSON] пояснила, що під час огляду об`єкта експертизи булі присутні лише позивач та її представник, другий поверх та горище нею не оглядалися та не досліджувались, а варіант виділу в натурі квартири з приналежними до будинку господарськими будівлями та спорудами запропоновано зі слів позивача щодо фактичного користування майном на підставі матеріалів справи і можливий за згодою всіх співвласників. За вказаних обставин висновок експерта №2557-Е від 14.03.2024 не може вважатися належним доказом на підтвердження технічної можливості виділу в натурі кожній із сторін відокремленої частини будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Як слушно зауважує представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] висновком експерта передбачається виділ позивачу більшої частини будинковолодіння - на 17 кв.м., однак не передбачено жодної грошової компенсації за збільшення її частки. Крім цього, жодним відповідачем не надано згоди на отримання компенсації за рахунок зменшення їх частки у будинку. Також у висновку експерта не визначено вартість майна, що підлягає виділу/поділу, що позбавляє суд можливості перевірити співмірність фактичного розподілу будинковолодіння, зокрема господарських будівель і споруд. Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] про те, що запропонований варіант виділу частини будинковолодіння порушує права відповідачів. З вищевказаних підстав, а також враховуючи, що позовні вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок за адресою: [ADDRESS] , який встановлений додатками №№2,3 Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 14.03.2024 №2557-Е Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України, є похідними, суд приходить до висновку, що такі задоволенню також не підлягають. У справі «Серявін та інші проти України», №4909/04, §58, рішення від 10.02.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Разом з тим, відповідно до ч.1, 2 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Враховуючи наведене, оскільки представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] заявила про неможливість подання доказів, що підтверджують розмір понесених ними судових витрат, а тому питання про судові витрати слід вирішити після ухвалення рішення по суті позовних вимог, визначивши відповідачам [PERSON] та [PERSON] строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду.

Outcome: dismissed