Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

03 листопада 2025 року позивачка звернулась до суду з відповідним позовом, підписаним її представником - [PERSON] , який діє на підставі ордера №1147421 від 10 жовтня 2025 року. У позовній заяві зазначено, що позивачка перебуває у шлюбі з [PERSON] з 28 серпня 2020 року. Шлюб зареєстровано Згурівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №25, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Згурівським районним відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серії [NUMBER] від 28.08.2020 року. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON] , [INFO] . На даний час спільне проживання та ведення спільного господарства подружжям припинено. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між нею та відповідачем на ґрунті сімейно-побутових конфліктів і різних поглядів на сімейне життя виникла взаємна неприязнь, втрачено почуття любові та поваги. З огляду на викладене, позивачка просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем; покласти судові витрати, пов`язані з розглядом справи, на відповідача. Представник позивачки надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі позивачки [PERSON] , позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували проти заочного порядку розгляду справи (а.с. 24). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на позов до суду не надходили. Суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28 серпня 2020 року Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), позивачка та відповідач уклали шлюб 28 серпня 2020 року, про що було складено відповідний актовий запис № 25 (а.с. 3). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Спору щодо місця проживання дитини немає, після припинення шлюбних відносин дитина проживатиме з матір`ю. Через несумісність характерів шлюб виявився невдалим і сторони припинили стосунки на даний час спільного бюджету та господарства не мають, проживають окремо. Позивачка вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить їх інтересам, на примирення не згодна. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: approved