Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.11.2025, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором був задоволений частково. З [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 1493659 від 24.01.202, яка складається з: 3000 грн боргу за тілом кредиту, 1710 грн. боргу за процентами за користування кредитом, а всього стягнути 4710 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» судові витрати покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН». 21.11.2025 представник відповідача адвокат Єрмоленко А.В. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, яку мотивувала тим, що під час розгляду справи, у відзиві, вона просила про стягнення з позивача судових витрат та зазначала, що в порядку ч.8 ст.141 ЦПК, нею будуть подані докази на підтвердження розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу. На підтвердження розміру витрат відповідача подала договір про надання правової правничої допомоги від 15.08.2025; розрахунок № 1 наданих послуг і витрат від 17.11.2025 та акт № 1 надання послуг виконаних робіт від 17.11.2025, згідно якого, розмір понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, склав 13000 грн., які вона просила стягнути з позивача на користь відповідача, шляхом постановлення додаткового рішення у справі. Крім того, під час постановлення судового рішення у вищезазначеній справі, судом не були вирішені вимоги щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, в сумі 10500 грн., які останній заявив в процесі розгляду справи, до закінчення судових дебатів. Тому,\~таке питання\~вирішується судом\~в порядку,\~передбаченому ч.3\~ст.270\~ЦПК України,\~яка регламентує,\~що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, останній надав: договір № 09/07/2025 про надання правової допомоги від 09.07.2025; рахунок № 08.10.2025-25 на оплату за послуги правничої допомоги згідно договору про надання правової допомоги від 09.07.2025, на суму 10500 грн.; платіжну інструкцію № 1021 від 08.10.25 про перерахування адвокату Пархомчуку С.В. грошових коштів, в сумі 10500 грн. Сторони для участі у розгляді питання про винесення додаткового рішення не з`явились, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до 3 ч. 1, ч. 3\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно з п.п. «б, в» п. 4 ч. 1\~ст. 382 ЦПК України,у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції у випадку скасування або зміни судового рішення зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133\~Цивільного процесуального\~кодексу України (надалі\~ЦПК України), судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу Витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI\~встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлені, як представником позивача, так і представником відповідача розміри витрат на правничу допомогу є доведеними, документально обґрунтованими. В той же час, оскільки позовні вимоги були задоволені частково, витрати сторін на правничу допомогу, не можуть бути задоволені у повному обсязі. Таким чином, оскільки позов задоволено на 47,87%, тому розмір витрат на правничу допомогу позивача буде становити 5026, 35 грн.(10500Х47,87%), а розмір витрат на правничу допомогу відповідача 6776, 90 грн. (13000Х52,13%). Отже, у даній справі необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» 5026,35 грн. витрат на правничу допомогу, а з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» на користь [PERSON] - 6776, 90 грн. витрат на правничу допомогу. Провівши взаємне зарахування сум, які підлягають стягненню, остаточно слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» на користь [PERSON] , в рахунок вішкодування витрат на правничу допомогу, 1750 (одну тисячу сімсот п`ятдесят) грн. 55 коп., про що слід ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved