Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Пирковська О.В., звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати звернення з позовною заявою до суду та до закінчення донькою навчання в - Університеті св. Кирила та Мефодія у Трнаві (Словаччина) на денній формі навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] в період з 08.11.2001 по 12.07.2019 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 12.07.2019 року у справі № 750/4858/19, шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Від моменту розірвання шлюбу між сторонами їх спільна донька проживала разом із позивачем, постійно зареєстрована за місцем проживання позивача та на даний час перебуває на повному її утриманні. 01 вересня 2025 року [PERSON] вступила до вищого навчального закладу - Університету св. Кирила та Мефодія у Трнаві (Словаччина) та на даний час є студенткою першого курсу факультету засобів масової комунікації цього навчального закладу. [PERSON] навчається на денній формі навчання з тривалістю навчання - 3 роки. У зв`язку із продовженням навчання після досягнення повноліття та проживанням доньки сторін за кордоном, відсутності самостійних джерел для життя та навчання, [PERSON] потребує матеріальної допомоги, необхідної для її життєдіяльності. Самостійно матеріально утримувати доньку позивач не в змозі, адже на даний час [PERSON] необхідні додаткові кошти на проїзд, проживання, одяг та взуття, харчування, підручники та іншу літературу, придбання засобів гігієни, оплату послуг зв`язку та Інтернету тощо. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, після досягнення [PERSON] повноліття, самоусунувся від її утримання та надання матеріальної підтримки, взагалі не цікавиться її життєвими потребами. Відповідач необґрунтовано переконаний, що повнолітня особа зобов`язана працювати та забезпечувати себе самостійно. Однак, повнолітня дитина, яка продовжує навчатися на денній формі навчання після досягнення 18-річного віку позбавлена можливості працювати та утримувати себе самостійно. За інформацією від спільних знайомих, позивачу відомо, що на даний час відповідач являється військовослужбовцем та проходить військову службу. Інших неповнолітніх чи повнолітніх непрацездатних дітей, непрацездатних батьків чи інших осіб на утриманні Відповідач не має. Відповідач знаходиться у працездатному віці та має можливість утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчатися та, у зв`язку із цим, потребує матеріальної допомоги. Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.11.2025 відкрито провадження та визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Учасники справи у судове засідання не з`явились. Про час та місце його проведення повідомлялись у встановленому порядку. До початку розгляду справи представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Проти заочного порядку розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідача суду невідомі. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідача за наявними доказами у справі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10). Як вбачається з довідки від 19.09.2025 року [PERSON] , [INFO] , у 2025/2026 навчальному році є студенткою факультету засобів масової комунікації Університету св. Кирила та Мефодія у Трнаві, навчальної програми «Зв`язки із засобами масової інформації», денної форми навчання, І рівня вищої освіти зі стандартної тривалістю навчання 3 роки. Зарахована на 1-й курс 01.09.2025 року (а.с. 13). Відповідач проживає окремо від дитини (а.с. 11, 17), участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу на навчання не надає. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. У пункті 20 постанови пленуму ВС України від 15.05.06 № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] , яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання та у зв`язку з цим, безсумнівно, має майнові витрати, що пов`язані із забезпеченням вирішення всіх побутових питань, у тому числі, пов`язаних з придбаванням одягу, взуття, продуктів харчування, проїздом та безпосередньо навчанням. На підставі вище викладеного, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову та про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання дитини Університеті св. Кирила та Мефодія у Трнаві (Словаччина) до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років, починаючи з 05.11.2025 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved