Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що 27 січня 2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем укладено кредитний договір №108735, за умовами якого позивач надав йому кредит у розмірі 1500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушив строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим станом на 31 січня 2025 року має заборгованість в розмірі 7710 грн., в т.ч.: 1500 грн. заборгованості за тілом кредиту, 6210 грн.- заборгованості за відсотками. 28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №108735 від 27 січня 2020 року. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 7710 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при подачі позову клопотав про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача подала відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнала у повному обсязі, та зазначила, що відповідач не звертався до ТОВ «Займер» та не укладав договору №108735 від 27 січня 2020 року, крім того його дані, зазначені у вказаному договорі (місце реєстрації, номер мобільного телефону, адреса електронної пошти, рахунок позичальника) відмінні від даних відповідача (а.с.42-44). Представник позивача надав додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що договір №108735 від 27 січня 2020 року укладено між сторонами, і вказаний договір було підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатору. Що стосується рахунку позичальника, то відповідно до умов укладеного кредитного договору кошти надаються позичальнику у безготівковій формі на банківську карту, вказану самим позичальником. Також зазначив, що розмір витрат відповідача на правничу допомогу є необґрунтованим (а.с.55-61) Крім того, представник позивача подав заяву про стягнення з [PERSON] на користь позивача 10500 грн. витрат на правничу допомогу (а.с.66-67). Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Як вбачається з долучених до позовної заяви доказів, 27 січня 2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №108735, за умовами якої банк надав відповідачу кредит у розмірі 1500 грн. на строк 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу (а.с.15-17). Вказаний договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатору) KL3703(а.с.11). Крім того, у договорі зазначено рахунок позичальника [NUMBER] . Відповідач прострочив виконання свого зобов`язання, оскільки порушив строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 28 жовтня 2021 року має заборгованість в розмірі 7710 грн., в т.ч.: 1500 грн. заборгованості за тілом кредиту, 6210 грн.- заборгованості за відсотками, що підтверджується випискою з особового рахунка [PERSON] за кредитним договором №108735 та витягом з реєстру боржників до договору факторингу №01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року (а.с.9,10). 28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №108735 від 27 січня 2020 року (а.с.18-21). Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 6 жовтня 2025 року витребовувалася у АТ «Універсал Банк» інформація стосовно карткового рахунку [NUMBER] (а.с.76). Згідно з листом АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-16088 від 23 жовтня 2025 року на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), банком не було емітовано картку № [NUMBER] . Щоб перевірити, кому належить картка № [NUMBER] банк просить вказати повний номер картки, що складається з 16 цифр (а.с.95). Крім того, ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 13 жовтня 2025 року витребовувалася від ТОВ «Займер» інформація стосовно укладеного договору №108735 від 27 січня 2020 року (а.с.91), однак ухвала суду виконана не була. Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з п.3.4.2 договору клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, в порядку, встановленому договором. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оскільки позивач заперечує факт укладення договору з ТОВ «ЗАЙМЕР», а також заперечує факт належності йому зазначених у позові номера мобільного телефону, адреси електронної пошти та номера банківської картки, і у матеріалах справи наявні докази того, що вказану картку не було імітовано на ім`я відповідача, а позивачем не доведено факт перерахування коштів саме відповідачу, тобто не надано належних та допустимих доказів того, що саме відповідач уклав договір №108735 від 27 січня 2020 року, що йому перераховано кредитні кошти, і, крім того, первісний кредитор не виконав ухвалу суду про витребовування доказів щодо кредитного договору №108735 від 27 січня 2020 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі ст.ст.526-527, 610, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed