Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

06 жовтня 2025 року [PERSON] звернувся до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Старокостянтинівський відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому просив, звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та сина [PERSON] , які стягуються згідно з виконавчим листом, виданим на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду від 30 квітня 2014 року (справа № 683/990/14-ц, провадження № 2/683/571/2014), припинивши стягнення аліментів з 01 червня 2019 року; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2/683/571/2014 р., виданий 06 серпня 2025 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, про стягнення аліментів зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, але не меншому 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 квітня 2014 року і до їх повноліття; стягнути зі [PERSON] на його користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилавсь на те, що перебував з відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишилася проживати разом з матір`ю, а з нього на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду від 30 квітня 2014 року стягувалися аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини із всіх видів мого заробітку (доходу) щомісячно, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З червня 2019 року їх діти [PERSON] та [PERSON] обрали собі місце проживання із позивачем і наразі він разом з дітьми однією сім`єю проживають за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] досяг повноліття, у зв`язку із чим стягнення аліментів на його утримання припинилося. Вважає, що оскільки [PERSON] та [PERSON] проживали разом із ним з червня 2019 року та перебували на його утриманні, тому його слід звільнити від сплати аліментів, які стягуються на користь [PERSON] на утримання дітей з 01 червня 2019 року, а також вважає, що із відповідачки слід стягнути аліменти на утримання дітей, які проживають із позивачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов та просили його задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Відповідач позов визнала частково, зокрема в частині звільнення [PERSON] від сплати аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей та визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2/683/571/2014 р., виданий 06 серпня 2025 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, про стягнення аліментів зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. Проти вимоги в частині стягнення з неї на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] заперечила. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та відповідно до рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11.03.2014 р. шлюб між ними було розірвано. Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 30 квітня 2014 року справа № 683/990/14-ц, провадження № 2/683/571/2014 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини із всіх видів мого заробітку (доходу) щомісячно, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вказаного рішення суду 06.08.2025 видано виконавчий лист, який відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2025 пред`явлено до примусового виконання до Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до змісту акту про обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 06 листопада 2019 року з червня 2019 року діти [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком, який забезпечує дітей належним доглядом та вихованням, піклується про їх розвиток та здоров`я, купує усі необхідні речі. [PERSON] сплачує аліменти у розмірі 33 % від заробітної плати на користь колишньої дружини [PERSON] на утримання дітей, хоча на момент обстеження діти проживають з ним. Аналогічні обставини зазначені в актах під час обстеження умов проживання [PERSON] від 16 листопада 2020 року та від 08 серпня 2025 року. Згідно довідки Старокостянтинівського ліцею ім. М.С. Рудяка від 07.08.2025 [PERSON] навчається у Старокостянтинівському ліцеї ім. М.С.Рудяка з 01.09.2022. Відповідно до декларації № 0001-КАЕ2-35А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, [PERSON] відвідує лікаря сімейної медицини в КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» з 30.08.2022. Законним представником пацієнта зазначений [PERSON] . Частиною 4 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначенні розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Згідно правового висновку, сформованого у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі N 2-4671/11, підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо. Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження. Зважаючи на ту обставину, що обов`язок позивача [PERSON] по сплаті аліментів припинився з 01 червня 2019 року, тому є достатні підстави для звільнення його від сплати аліментів та визнання виконавчого листа про їх стягнення таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на те, що дитина [PERSON] , [INFO] проживає із батьком [PERSON] , то на його користь на утримання дитини слід стягнути аліменти з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved