Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання недійсним договору про надання правничої допомоги б/н від 09.06.2023 року, в редакції від 15.08.2023 року, що був укладений між ним та Адвокатським об`єднанням «РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ ТА ПАРТНЕРИ». Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 09.06.2023 року між ним та Адвокатським об`єднанням «РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ», в особі старшого партнера Переверзєва Олександра Олександровича, було укладено письмовий договір № б/н про надання правничої допомоги. Відповідно до п.1.1 Договору адвокатське об`єднання зобов`язалось надати клієнту правничу допомогу щодо представництва прав та законних інтересів позивача, у судах, інших державних органах, органах міністерства юстиції, державної міграційної служби, органах соціального захисту, військових частинах, перед фізичними та юридичними особами, з приводу правового супроводу, вирішення питань спадщини, оформлення виплат після померлого військовослужбовця [PERSON] консультацій, проведення перемовин (медіація) з іншими особами, що мають право на отримання одноразової грошової допомоги після померлого [PERSON] , підготовку документів до ТЦК та СП, у тому числі Городнянського, складання запитів , листів. Позивач зобов`язався виплатити Адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 50% від розміру фактично отриманої грошової допомоги після загиблого військовослужбовця [PERSON] , яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів. [INFO] загинув син позивача [PERSON] . Ще до його смерті, дружина позивача ледь ходила по кімнаті, а після смерті сина зовсім не могла ходити. Потрібна була коштовна операція вартістю 240000 гривень , а також значні кошти на проходження курсу лікування перед операцією. Позивач вважав, що якщо надходженням виплат займатиметься юрист, то це прискорить їх надходження. 26.07.2023 року позивач з онукою уклали договір та оформили довіреності, за якими уповноважили [PERSON] вести справи з оформлення спадкових справ. Згодом звернувшись до [INFO] ( [ADDRESS] ), йому повідомили, що він даремно найняв адвоката, бо виплати будуть лише через рік. 15.08.2023 року позивач відвіз дружину до Чернігівської районної лікарні і пішов до адвоката щоб розірвати договір. У той час у нього був тяжкий стан. Втрата сина, дружина хвора, ще й у самого низький тиск. Була велика спека, тому почувався не зовсім добре. Поговорив з адвокатом, який усно нічого не пояснив, а дав підписати документи, які він уважно прочитав лише вдома. У цей день, 15.08.2023 позивач [PERSON] та відповідач АО «РЯБІНІН ПЕРЕВЕРЗЄВ ТА ПАРТНЕРИ» уклали договір про внесення змін в основний договір, в якому гонорар адвоката було зменшено до 400000 гривень, строк виплати було визначено до 01.11.2023 року. Відповідно до договору про розірвання договору про надання правової допомоги від 15.08.2023 АО «РЯБІНІН ПЕРЕВЕРЗЄВ ТА ПАРТНЕРИ» та позивач [PERSON] добровільно розірвали договір про надання правової допомоги від 09.06.2023, питання заборгованості вирішено в акті звірки розрахунків, сума заборгованості складала 400000 гривень. 28.03.2024 року АО «РЯБІНІН ПЕРЕВЕРЗЄВ ТА ПАРТНЕРИ» на підставі договору відступлення права вимоги було відступлено право вимоги за договором про надання правничої допомоги № б/н від 09.06.2023 [PERSON] . Позивач зазначає, що жодних зустрічей із адвокатом не було, нікуди з ним не їздив, не було взагалі ніяких виїздів і ніхто не звертався до ТЦК, дружина ніколи не бачила адвоката Переверзєва О.О. Коли прийшла повістка до суду, позивач дізнався що він повинен сплатити 400000 гривень вже не на користь адвоката, а зовсім іншій людині, [PERSON] .. Виходить, що адвокат [PERSON] уже не відповідає за те, що майже нічого не було виконано по наданню правової допомоги. За таких обставин, позивач вважає, що спірний правочин було укладено під збігом тяжких обставин, що є підставою для визнання його недійсним, а тяжкими обставинами вважає: смерть сина 08.06.2023 року, хворобу дружини, якій необхідні були гроші на операцію, а також похилий вік його та дружини, який посилював їхню вразливість. На момент укладення та подальших змін до договору, позивач перебував у стані глибокого горя, фізичного виснаження (низький тиск, спека), що він сам характеризує як «тяжкий стан». Правочин вчинено для пришвидшення отримання виплати в розмірі 15000000 гривень, які необхідні для витрат на операцію дружини позивача, а також допомоги в її оформленні. Правочин укладено добровільно, зважаючи на те, що позивач побоювався, що державні органи відмовлять у виплаті коштів, а також що цей процес буде дуже складний. Позивач усвідомлював, що він укладає правочин, але не звертав належної уваги на умови, оскільки був розбитий смертю сина та хворобою дружини. Початковий гонорар у розмірі 50% від 15000000 гривень, тобто 7500000 гривень, який пізніше був зменшений до 400000 гривень, є вкрай невигідною умовою для позивача. Позивач підписав договір, а також наступні зміни та акт звірки розрахунків, стверджуючи, що не читав їх уважно, через свій емоційний та фізичний стан (горе, похилий вік, втома), довіру до онуки та завіряння адвокатського об`єднання про складність процесу. Його волевиявлення було деформованим через тиск обставин, що змусило його прийняти умови, які він не прийняв би у нормальному, спокійному стані. Хоча формально не було насильства чи прямого обману, психологічний тиск, стан горя, похилий вік та відсутність належного ознайомлення з умовами свідчать про те, що воля позивача не була повністю вільною та усвідомленою щодо умов договору. Крім того, позивач зазначає, що гонорар адвоката є складовою частиною договору та ставить невигідні для позивача умови, що вказує на можливість визнання недійсним договору про надання правничої допомоги. 11.07.2025 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову ( а.с.43-47) Заперечення обґрунтовано тим, що договір про надання правничої допомоги був вчинений добровільно, із вільним волевиявленням обох сторін, у письмовій формі, без наявності будь-яких юридично значущих порушень чи обставин, що могли б свідчити про його недійсність, тому заявлені позивачем вимоги є підставними. Зазначає, що зміна умов договору демонструє готовність Адвокатського об`єднання піти на зустріч клієнту, врегулювати потенційні спірні моменти шляхом мирних переговорів, та з урахуванням інтересів клієнта. Фіксація гонорару у розмірі 400000 гривень замість можливого, у розмірі 50% від суми фактично отриманої одноразової грошової допомоги, очевидно є вигіднішою саме для позивача. Таким чином, відсутні будь-які ознаки недобросовісної поведінки збоку відповідача, а умови договору, з урахуванням їх подальшої зміни, не можуть вважатися вкрай невигідними або такими, що укладені під впливом тяжких обставин. Зміна умов була добровільною, погодженою, оформленою відповідними письмовими документами та реалізованою в межах чинного законодавства. 28.03.2024 року між АО « РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ ТА ПАРТНЕРИ» та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого йому передано право вимоги за вказаним договором. Факт чинності цього договору підтверджено постановою Чернігівського апеляційного суду від 09.06.2025 року, у справі № 751/6145/24, що додатково свідчить про правомірність та законність усіх дій Адвокатського об`єднання в межах правочину. Зазначає, що факт заперечення позивачем отримання правничої допомоги, спростовується матеріалами справи, зокрема : актом прийняття -передачі послуг від 15.08.2023 року; актом звірки розрахунків між сторонами; договором про розірвання договору про надання правничої допомоги, який засвідчує відсутність взаємних претензій на момент припинення договірних відносин. Щодо тяжких життєвих обставин, відповідач зазначає, що договір між Адвокатським об`єднанням та позивачем укладено 09.06.2023, тобто наступного дня після загибелі сина позивача, який загинув [INFO] . Такий короткий проміжок часу, навпаки, свідчить про швидке усвідомлення необхідності звернення за професійною правовою допомогою, і не свідчить про втрату орієнтації чи нездатність адекватно оцінювати обставини, договір укладено письмово, з підписами сторін. Подальша поведінка позивача підтверджує повне розуміння змісту та наслідків правочину: позивач ініціював зміну умов договору; погодився на фіксовану суму гонорару; підписав договір про розірвання та акти; не висував претензій до виконаних послуг на момент розірвання. Первинно узгоджений гонорар складав 50% від орієнтовної державної виплати. За згодою сторін 15.08.2023 гонорар було зменшено до фіксованої суми 400000 гривень, що свідчить про відсутність вкрай невигідних умов, яка є однією з ключових умов застосування ст.233ЦК України; про готовність адвокатського об`єднання до компромісу; про здатність позивача ініціювати, погоджувати та завершувати договірні відносини на власний розсуд. Отже, долучені до позову медичні документи не підтверджують вирішального впливу тяжких обставин на волевиявлення позивача. У справі відсутній не розривний причинно-наслідковий зв`язок між тяжким емоційним станом позивача та укладенням спірного правочину на нібито «невигідних» умовах. 14.07.2025 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав вимоги позовної заяви ( а.с. 53-55). Зазначає, що згідно з умовами договору про надання правничої допомоги від 09.06.2023, гонорар адвоката визначався як 50% від суми отриманої одноразової грошової допомоги, зі строком оплати протягом 10-ти календарних днів, після надходження відповідних коштів на рахунок клієнта. Вказана норма вказує на те, що з 15 млн. гривень, які належать до розподілу між членами сім`ї загиблого [PERSON] на користь Адвокатського об`єднання позивач мав перерахувати як мінімум 3,75 млн. гривень з 7,5 млн., які мав би отримати, оскільки із заявою про отримання одноразової допомоги звернулись лише батько, [PERSON] та мати, [PERSON] . Таким чином, оплата послуг адвокатів становила б 25% від 15 млн. грн, та відповідно 50% від суми, яку отримав би позивач.Але, сутність вказаної виплати є такою, що має компенсаційний характер, а саме забезпечити матеріальну підтримку сім`ї загиблого військовослужбовця, фактично замістити втрачений дохід. Натомість отримання Адвокатським об`єднанням «РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ ТА ПАРТНЕРИ» гонорару в розмірі половини суми, що належить до виплати позивачу, вказує на те, що відповідач саме намагався отримати вигоду від ситуації, що склалася в житті позивача, а отримані кошти є компенсацією за смерть сина, тобто носять соціальних характер, що посилює протиправність вказаного пункту договору. З метою остаточного врегулювання взаємовідносин між сторонами, 15.08.2023 сторони уклали договір про внесення змін до первісного договору. У результаті таких змін розмір гонорару було погоджено у фіксованій сумі 400000 гривень, із визначенням кінцевого строку його сплати до 01.11.2023. Фактично сума коштів, яка підлягала оплаті зменшилася до 5,33 % від суми, що мав отримати позивач. Однак, вказана сума все одно є завищеною. Жодних зустрічей із адвокатом не було, позивач нікуди з ним не їздив,не було ніяких виїздів і ніхто не звертався до ТЦК, дружина позивача ніколи не бачила адвоката Переверзєва О.О. Фактично відповідач лише намагався отримати вигоду від вразливого становища позивача, особливо при укладенні договору 09.06.2023. Зміна вказаного договору не свідчить про те, що його умови значно покращилися для позивача, оскільки сума гонорару є значною, в порівнянні з обсягом робіт, що були виконані. 17.07.2025 року відповідач [PERSON] подав заперечення на відповідь на відзив (а.с. 64-67). Додатково до обставин, зазначених у відзиві, вказує що компенсаційний характер одноразової грошової допомоги не обмежує права особи на укладення та виконання цивільно-правових договорів. Посилання представника позивача на соціальний або компенсаційний характер одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не мають правового значення для оцінки дійсності договору про надання правничої допомоги. Зазначає, що вимога позивача про визнання спірного договору недійсним, фактично спрямована на уникнення виконання договірного зобов`язання щодо сплати погодженого гонорару. Документи були підписані позивачем особисто, без будь-яких заперечень, містять докладний перелік наданих послуг, серед яких: консультування, переговори, супровід взаємодії з органами ТЦК, відрядження тощо. Таким чином, позивач не лише прийняв результати правничої допомоги, а й письмово їх визнав. Дії позивача підтверджують його здатність адекватно оцінювати ситуацію, приймати рішення, вести переговори та добровільно вступати у договірні відносини з чітко визначеними умовами. Жодна з умов, необхідних для застосування статті 233 ЦК України, у цій справі не доведена. Укладення договору відбулося добровільно, з урахуванням інтересів обох сторін, і не було зумовлене жодними тяжкими обставинами (їх крайньою формою) у розумінні зазначеної норми. Поведінка позивача після укладення договору та після його зміни (відсутність заперечень, підписання актів приймання-передачі наданих послуг та звірки розрахунків, погодження умов розірвання договору) свідчить про повне розуміння умов правочину, здатність їх аналізувати та контролювати ситуацію. Такі дії виключають стан емоційного чи психологічного пригнічення, який міг би перешкодити усвідомленому волевиявленню. Отже, наявність тяжких життєвих обставин у позивача не доведена, та відсутній зв`язок між цими обставинами та несправедливими умовами договору. Умови договору є обґрунтованими, узгодженими сторонами, зміненими в інтересах позивача та не містять ознак нерівності чи зловживання правом. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 10.07.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У вступному слові позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені у позові, відповіді на відзив та наявні у матеріалах справи докази. Додатково позивач пояснив, що договір із адвокатом укладався не у той день, як зазначено у договорі, через день після смерті сина. Представник АО «РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ», [PERSON] , пояснив що на його думку позивач [PERSON] був не у добрих стосунках із родиною свого сина. Донька сина мабуть вирішила подружитися із дідом, щоб отримати допомогу. Він, надаючи правову допомогу, знайшов дружину сина позивача, з якою померлий не спілкувався. Позивач сам приїхав в Адвокатське об`єднання та запропонував або ввести доньку сина у спадщину, або зробити так, щоб його дружину не вводити. Предметом договору було перемовини з іншими родичами сина. Позивач сам сказав, що готовий заплатити 50 % від розміру отриманої грошової допомоги. Щодо предмету договору, то його ніщо не турбувало, окрім як розмір грошей. Із дружиною позивача договір про правову допомогу не укладав. Не заперечує, що позивач повідомляв, що потрібно дружину відвести на операцію. Вважає, що відсутні підстави для визнання недійсним договору про надання правничої допомоги, на підставі ст. 233 ЦК України. Свідок [PERSON] показала, що вона є дружиною позивача. Після смерті сина, вона не могла ходити ногами, шукали адвоката щоб швидше оформити допомогу, та отримати гроші. Чоловік переживав, що в неї відказали ноги, сам хворів. Він звернувся до адвоката, який назвав суму 400000 гривень, і чоловік підписав Договір. Вдома почали розбиратися що це за сума. Потім чоловік звертався, щоб змінити умови Договору. Пояснює, що у них ще один син служить, допомогу яку отримали, частково відділи на ЗСУ. А потім дізналися, що [PERSON] подав на чоловіка у суд про стягнення 400000 гривень, бо він купив у [PERSON] борг. Чоловік подавав позов про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги. Свідок [PERSON] показала, що вона є рідною внучкою позивача. Адвоката, через знайомого , знайшла вона. Через онлайн домовились з ним про зустріч. Десь у липні з 25 до 29 числа. На першу зустріч вона прийшла із дідусем, і тоді їм адвокат сказав які документи необхідно принести для наступної зустрічі. У цей день, на місці, адвокат зробив ксерокопію паспорту, вони уклали два Договори. На другу зустріч не їхали, бо подзвонив адвокат Переверзєв О.О. сказав, щоб документи подати на електронну пошту. Документи переслали новою поштою на їхню адресу. Вона була у військкоматі, і там повідомили, що не треба було звертатись до адвоката, там на місці все консультують. Тому вона вирішила розірвати договір. Зустрілась із [PERSON] у серпні, він пропонував підписати акт виконаних робіт, але вона сказала що нічого не виконувалось. Тоді він відповів, що переплутав, і розірвали договір. Вона повідомила адвоката, що дідусь теж прийде розірвати договір, і він сказав щоб приїжджав. Вона була за кордоном, тому не змогла піти разом із дідусем до адвоката, щоб розірвати договір. Зі слів дідуся він розірвав договір, а потім прийшов лист щоб він заплатив за те, що було зроблено. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явився, у запереченнях на відповідь на відзив просив розгляд справи проводити без його участі. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до копії сповіщення сім`ї №27 від 13.06.2023 року, [PERSON] , 1969 року народження помер [INFO] в лікарні після поранення біля населеного пункту Рівнопіль Донецької області, під час виконання обов`язків військової служби при захисті Батьківщини. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Городнянським відділом ДРАЦС у Чернігівській області 27.06.2023 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в місті Запоріжжя , район Вознесенський. Судом встановлено, що 09.06.2023 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ» укладено договір про надання правничої допомоги, згідно якого Адвокатське об`єднання зобов`язалось надати клієнту правничу допомогу щодо представництва прав та законних інтересів останнього, у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного судочинства, захисту в справах про адміністративне правопорушення, в судах першої інстанції, апеляційної, касаційної, а також в інших державних органах, органах міністерства юстиції, державної міграційної служби, органах соціального захисту, військових частинах, перед фізичними та юридичними особами, з приводу правового супроводу, вирішення питань спадщини, оформлення виплат після померлого військовослужбовця [PERSON] консультацій, проведення перемовин (медіація) із іншими особами, що мають право на отримання одноразової грошової допомоги після померлого [PERSON] , підготовки документів до ТЦК та СП (в тому числі [PERSON] ), складання запитів, листів. Згідно договору правнича допомога полягає в: - зборі та правовому аналізі інформації, документів та матеріалів, що стосуються справи; - наданні усних та письмових консультацій і роз`яснень; - складанні необхідних для справи процесуальних документів, скарг, претензій, адвокатських запитів, клопотань, позовних заяв тощо. 15.08.2023 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ» укладено договір про внесення змін у договір про надання правової допомоги про надання правничої допомоги, відповідно до якого погодили, що гонорар адвоката складає 400000 гривень (на які адвокатом вже надано правничу допомогу відповідно до акту), який виплачується до 01.11.2023 року на розрахунковий рахунок об`єднання. Того ж дня, позивачем підписано договір про розірвання договору про надання правової допомоги та акт звірки гонорару (суми гонорару за надану правову допомогу за договором про надання правової допомоги 09.06.2023) у розмірі 400000 гривень, сума виконаних робіт складається з: правового супроводу, складання проектів документів 8 сторінок; проведення перемовин з іншими членами сім`ї - 50 годин; надання консультацій - 43 години; 7 виїздів (відряджень) із клієнтом у місто Київ; представництво інтересів у Чернігівському обласному та Городнянському ТЦК 11 відряджень; проведення переговорів із спадкоємцями, членами сім`ї загиблого 25 годин. 28.09.2024 року між АО «РЯБІНІН ПЕРЕВЕРЗЄВ ТА ПАРТНЕРИ» від імені якого діє старший партнер Переверзєв О.О. та [PERSON] укладено Договір відступлення права вимоги ( цесії), відповідно до якого адвокатське обєднання відступило а [PERSON] набув право вимоги, належне адвоатському об`єднанню, і став кредитором за договором про надання правничої допомоги ( Основний договір) № б/н від 09.06.2023 . в редакції від 15.08.2023 року( був укладений договір про внесення змін в договір про надання правової допомоги між Адвоатським об`єднанням «РЯБІНІН ПЕРЕВЕРЗЄВ ТА ПАРТНЕРИ» і боржником [PERSON] . На підтвердження укладеного позивачем Договору про надання правової допомоги під впливом тяжкої для нього обставини, до позову долучені виписки з медичних карток стаціонарного хворого, дружини позивача - [PERSON] , за серпень , вересень 2023 року, квітень 2024 року з діагнозом, зокрема : деформуючий артроз лівого колінного суглобу III-IV ст. Больовий синдром. 13.09. 023 року операція тотальне цементне ендопротезування колінного суглобу. Деформуючий артроз правого колінного суглобу III ст. Порушення функції опори та ходьби. Також, додані медична картка позивача, в якій зазначені записи лікарів за 2024 та 2025 роки, та огляд лікаря окуліста у лютому 2025 року. Відповідно до рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20.12.2024 року, залишеного без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 09.06.2025 року, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та Адвоатського об`єднання «РЯБІНІН ПЕРЕВЕРЗЄВ ТА ПАРТНЕРИ» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги - відмовлено. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. При укладенні договору про надання правової допомоги дані вимоги норми статті 215 ЦК України не були порушені, на час підписання договорів позивач мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, усвідомлював свої дії, а рішення звернутися за правничою допомогою було прийнято ним особисто. Відповідно до ч.2 та 3 ст. 215 ЦК України , недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно із ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Відповідно до ч. 3 ст. 626 ЦК України договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ст. 631 ЦК України). Частино першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути важка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 28.07.2018 року, у справі № 487/7703/15-ц розяснив, щоПравочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі. За змістом статті 233 ЦК України для визнання правочину недійсним необхідно встановити наявність двох підстав: тяжких обставин та вкрай невигідних умов вчинення правочину. Для того щоб правочин було визнано недійсним з підстав, передбачених статтею 233 ЦК України, позивачу у сукупності необхідно довести наявність таких підстав: 1) наявність в особи, що вчиняє правочин, тяжких обставин: хвороба, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини; 2) правочин повинен бути вчинений саме для усунення та/або зменшення тяжких обставин; 3) правочин повинен бути вчинений особою добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки; 4) особа повинна усвідомлювати свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини. Крім того, необхідним критерієм для визнання правочину недійсним з передбачених вище підстав, є доведення у судовому засіданні нерозривного причинно-наслідкового зв`язку між тяжкими обставинами та вчиненням спірного правочину, який вчиняється виключно для усунення та/або зменшення тяжких обставин, тобто основний акцент необхідно зробити на об`єктивній та суб`єктивній стороні. По-перше, ці невигідні умови безпосередньо мають бути пов`язані з обставинами вчинення правочину. Тобто, внаслідок вчинення такого правочину особа отримує можливість вирішити ту проблему (усунути тяжку обставину), яка змусила її це зробити. По-друге, умови правочину повинні бути не просто невигідними, а вкрай невигідними. Тобто такі умови мають бути явно кабальними для особи. По-третє, хоча ЦК України і не встановлює, чого саме мають стосуватися умови правочину, однак з аналізу цієї норми випливає, що це насамперед ціна або інші обтяжливі для особи обов`язки. Для доведення вкрай невигідних умов вчинення правочину особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умов. Як зауважив представник позивача у позовній заяві, [PERSON] звернувся до адвокатського об`єднання, оскільки побоювався, що державні органи відмовлять у виплаті коштів, а також, що цей процес буде дуже складний, за таких обставин факт хвороби дружини, складний емоційний стан та похилий вік не доводить факт того, що за відсутності цих обставин у позивача не було б підстав для звернення за правничою допомогою. Крім того, враховуючи зазначені позивачем обставини, позивач має право на отримання безоплатної правової допомоги. Відповідно до статей 12 та 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи досліджені судом докази, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що оспорюваний договір про надання правовї допомоги було укладено під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних для позивача умовах. Обставини, на які посилається позивач, зокрема введення позивача в оману при укладенні договору про внесення змін до основного договору, акту звірки-розрахунків, договору про розірвання договору, не можна вважати підставами про визнання договору недійсним, відповідно до ст. 233 ЦК України, За таких обставин, у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору про надання правничої допомоги б/н від 09.06.2023 року, в редакції від 15.08.2023 року, що був укладений між ним та Адвокатським об`єднанням «РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ ТА ПАРТНЕРИ», слід відмовити. V. Розподіл судових витрат Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові сплата судового збору покладається на позивача.

Outcome: dismissed