Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Представник позивача через систему Електронний суд звернувся до суду з позовом про стягнення із відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінтраст капітал (далі - Товариство) заборгованості за кредитним договором у розмірі 56636,56 грн., судові витрати та в порядку ч.ч.10,11 ст. 265 ЦПК України органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні витрати і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.07.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] , було укладено електронний договір №4781821 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі Кредитний договір). ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання перед відповідачем виконало, надавши останньому кредит в сумі 2500 грн. на 360 днів, шляхом зарахування їх на його платіжну картку № [NUMBER] . 21.07.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено додатковий договір до Кредитного договору, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 7000 грн, шляхом зарахування їх на його платіжну картку. Таким чином, загальна сума кредиту склала 9500 грн. У період з 02.07.2024 по 31.03.2025 відповідачем частково здійснено оплати у розмірі 756,01 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту у розміпі 0,01 грн та 756 грн - оплата процентів. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 31.03.2025 ТОВ "Лінеура Україна" на підставі договору факторингу №31/03/2025 відступило, а ТОВ "ФК "Фінтаст капітал" набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором на загальну суму 48989,06 грн, з якої: тіло кредиту 9499,99 грн, сума процентів за користування кредитом 34739,07 грн, штрафні санкції - 4750 грн. Зазначає, що враховуючи норми чинного законодавства, позивач вважає такими, що не підлягають стягненню з відповідача штрафні санкції в розмірі 4750 грн. Таким чином, станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 56636,56 грн, яка складається із: тіла кредиту - 9499,99 грн, нарахованих первісним кредитором процентів - 34739,07 грн та нарахованих позивачем процентів за 87 календарних днів 12397,5 грн., які позивач просить стягнути на свою користь. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь сплачену суму судового збору в розмірі 2422,4 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. Також просив зазначити в рішенні про нарахування органом який буде здійснювати примусове виконання рішення інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми. Ухвалою від 07.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. Правом подати відзив на позов або будь-які заперечення щодо змісту і вимог позовної заяви відповідач не скористався. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалися як рекомендованим листом за місцем реєстрації, так і через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. \~ \~ \~ \~Згідно з постановою Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 02.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №4781821 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого: сума кредиту складає 2500 грн, строк кредитування 360 днів, стандартна процентна ставка - 1,5%, денна процентна ставка 1,5%, знижена процентна ставка - 0,6%. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Даний договір підписано електронним підписом 84060. \~ \~ \~ \~21.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір до договору №4781821 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого: сума кредиту складає 7000 грн, сума кредиту (загальний розмір) складає: 9500 грн, денна процентна ставка 1,4%, строк кредитування залишаються незмінними. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Даний договір підписано електронним підписом 75370. Разом з цим, відповідачем підписано електронними підписами паспорт споживчого кредиту та інформаційне повідомлення. У відповідності до ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до листів ТОВ «Пейтек», який надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунків, відповідно до договору на переказ коштів №03012024-1 від 03.01.2024, грошові кошти перераховано на платіжну картку клієнта № [NUMBER] на суму 2500 грн 02.07.2024 та 7000 грн 21.07.2024. \~ \~ \~ \~З наданої на запит суду інформації АТ КБ «Приватбанк» повідомило, що на ім`я [PERSON] в Банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 02.07.2024 здійснено переказ коштів на суму 2500 грн, та 21.07.2024 на суму 7000 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором станом на 31.03.2025 загальна сума заборгованості (з врахуванням часткової оплати кредиту) [PERSON] становить 48989,06 грн., з яких: тіло кредиту 9499,99 грн, проценти 34739,07 грн, штрафні санкції 4750 грн. \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). \~ \~ \~ \~Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами, якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч.1,3,4,7\~ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. \~ \~ \~ \~Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну корупцію). \~ \~ \~ \~Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. \~ \~ \~ \~Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. \~ \~ \~ \~Положення ЗУ «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис» так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. \~ \~ \~ \~Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. \~ \~ \~ \~Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію»). \~ \~ \~ \~Із дослідженого судом Договору встановлено, що останній укладено в електронній формі та зі сторони споживача підписано електронними підписами одноразовими ідентифікаторами, що свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду , а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~ \~ \~ \~Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. \~ \~ \~ \~Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України закріплено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). \~ \~ \~ \~Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. \~ \~ \~ \~Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). \~ \~ \~ \~Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що на підставі укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ "ФК "Фінтаст капітал" договору факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025, право вимоги за Договором перейшло до нового кредитора на суму 48989,06 грн, що підтверджується реєстром боржників. \~ \~ \~ \~З наданого позивачем розрахунку заборгованості за 87 календарних днів за період з 01.04.2025 по 26.06.2025 вбачається, що позивачем нараховано проценти за користування кредитом на основну суму боргу 9499,99 грн за ставкою 1,5% в розмірі 12397,5 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~З наданих позивачем розрахунків заборгованості слідує, що загальна сума заборгованості з врахуванням часткової оплати заборгованості, становить 61386,56 грн., з яких: тіло кредиту 9499,99 грн, проценти 34739,07 грн, штрафні санкції 4750 грн. та нараховані позивачем проценти за користування кредитом за 87 календарних днів у розмірі 12397,5 грн. \~ \~ \~ \~Як слідує із позовної заяви вимога про стягнення штрафних санкцій позивачем не ставиться, а тому загальна сума заборгованості становить 56636,56 грн. Разом з тим, суд не погоджується із вказаними вище розрахунками щодо нарахування процентів з огляду на наступне. 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» N 3498-IX, який набрав чинності 24.12.2023. Цим законом доповнено ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %. Частиною 4 розділу 11 Прикінцеві та перехідні положення Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом слід привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього\~Закону. Договір був укладений 02.07.2024, тобто після набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому Товариство мало привести свою діяльність та документи у відповідності з вимогами цього\~Закону. Таким чином, умови Договору щодо встановлення денної процентної ставки вище 1% є нікчемними в силу положень частини 5 статті\~8\~та частини 5 статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Відтак, судом проведено власний розрахунок заборгованості [PERSON] по відсотках за процентною ставкою 1%, а саме: - за період з 02.07.2024 по 21.07.2024 (20 календарних дні): 2500 грн. (сума боргу) х 1 % : 100 % = 25 грн. х 20 дні = 500 грн.; - за період з 22.07.2024 по 29.07.2024 (8 календарних днів): 9500 грн. (сума боргу) х 1 % : 100 % = 95 грн. х 8 дні = 760 грн. Сума заборгованості за процентами за період із 02.07.2024 по 29.07.2024 становить 1260 грн. (500 грн +760 грн). З урахуванням часткової оплати відповідачем 29.07.2024 суми заборгованості у розмірі 756,01 грн, вказану суму слід розподілити наступним чином: 756,01 грн на оплату процентів за користування кредитом. Таким чином, залишок заборгованості станом на 29.07.2024 складає: за тілом кредиту 9500 грн., за відсотками 503,99 грн; - за період з 30.07.2025 по 26.06.2025 (332 календарних дні): 9500 грн (сума боргу) х 1% : 100 % = 95 грн. х 332 дні = 31540 грн. Таким чином, заборгованість за відсотками станом на 26.06.2025 32043,99 грн (503,99 грн + 31540 грн); Отже, заборгованість за договором станом на 26.06.2025 складає 41543,99 грн: за тілом кредиту - 9500 грн., за відсотками 32043,99 грн. Оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню, проте частково в розмірі 41543,99 грн. Згідно до ч.10 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Таким чином, зазначення у рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, є право суду, яке може бути реалізовано з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Згідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. На момент ухвалення рішення суду в Україні триває воєнний стан. Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні вимоги позивача про зазначення в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як передбачено ч.4 та ч.5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката. Враховуючи фактично надані послуги адвоката зі складання позовної заяви, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 гривень. Решта частина виплати позивача у даній справі на користь адвоката в сумі 6000 грн. є необґрунтованою, отже - не підлягає відшкодуванню. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про часткове відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, із відповідача на користь Товариства підлягають стягненню 1776,94 грн (41543,99*2422,4/56634,56) судового збору за подання позовної заяви. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial