Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У жовтні 2025 року позивач ТОВ «Фінпром Маркет» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики № 1766681 від 11 лютого 2021 року в розмірі 15348,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10348,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; судові витрати, що складаються з судового збору 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказували, що 11 лютого 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 1766681, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у сумі 5000,00 грн., строк позики - 14 днів, зі сплатою 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 7XBGmdcY3H, що був надісланий на вказану позичальником адресу) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 21 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу № 2106 від 21 червня 2021 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, зокрема, щодо відповідача за договором позики № 1766681від 11 лютого 2021 року. 03квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу № 03042023-ФК від 03 квітня 2023 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, зокрема, щодо відповідача за договором позики № 1766681 від 11 лютого 2021 року. В порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість. Відповідно до Реєстру прав вимоги 03 квітня 2025 року кредитодавець відступив позивачу право вимоги заборгованостей, зокрема, до відповідача у сумі 15348,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10348,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача. Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «Фінпром Маркет» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Рух справи Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2025 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 08грудня 2025 року. 05 грудня 2025 року від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування поданого відзиву зазначив, що в матеріалах справи немає жодних доказів, які б підтвердили факт перерахування кредитних коштів саме на картковий рахунок, який належить відповідачу, і саме в такій сумі як зазначає позивач. Також відповідач вважає, що згідно з договором позики № 1766681 від 11 лютого 2021 року строк дії договору 14 днів, тому позичальник повинен сплатити, відповідно до розрахунку на 14 днів, 1393,00 грн. процентів, в той час як позивач просить стягнути 10348,00 грн. процентів, тобто нарахування процентів продовжувалося і після строку дії договору. Також зазначає, що попередня орієнтовна сума витрат на правничу допомогу відповідача становить 5000,00 грн. З цих підстав відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання 08 грудня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, 11 листопада 2025 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, у якому просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання 08 грудня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.Копія ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження надсилалась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Поштова кореспонденція повернулася без вручення з відміткою «відповідач відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Фінпром Маркет» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що11 лютого 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 1766681, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у сумі 5000,00 грн., строк позики - 14 днів, зі сплатою 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 7XBGmdcY3H, що був надісланий на вказану позичальником адресу) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 4.2. договору позики №1766681, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об?ємзобов?язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформленняпозичальникомподовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації йому зрозумілі. Згідно із п. 6.5 Правил про надання грошових коштів у позику від 11.02.2021 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів.Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Тобто, у договорі позики встановлено строк позики 14 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. З положень договору позики № 1766681 від 11 лютого 2021 року слідує, що позичальник в якості своїх платіжних реквізитів вказав картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 01 жовтня 2025 року № КД-000055495/ТНПП, 11 лютого 2021 року відбулася платіжна операція за якою було здійснено платіж № ab2a6dc-8ef6-49df-a507-89b0e7372b4e на суму 5000,00 грн., ініціатор платежу - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», отримувач [PERSON] , номер рахунку [NUMBER] . Перерахування коштів за договором позики № 1766681 від 11 лютого 2021 року також підтверджується копією платіжної інструкції, про перерахування відповідачу 5000,00 грн., яка міститься в матеріалах справи. 21 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу № 2106 від 21 червня 2021 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, зокрема, щодо відповідача за договором позики № 1766681 від 11 лютого 2021 року. 03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу № 03042023-ФК від 03 квітня 2023 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, зокрема, щодо відповідача за договором позики № 1766681 від 11 лютого 2021 року. В порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість. Відповідно до Реєстру прав вимоги 03 квітня 2025 рокукредитодавець відступив позивачу право вимоги заборгованостей, зокрема, до відповідача у сумі 15348,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10348,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Відповідач у відзиві зазначає, що в матеріалах справи немає жодних доказів, які б підтвердили факт перерахування кредитних коштів саме на картковий рахунок, який належить відповідачу, і саме в такій сумі як зазначає позивач. Разом з тим, з положень договору позики № 1766681 від 11 лютого 2021 року слідує, що позичальник в якості своїх платіжних реквізитів вказав картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 01 жовтня 2025 року № КД-000055495/ТНПП, 11 лютого 2021 року відбулася платіжна операція за якою було здійснено платіж № ab2a6dc-8ef6-49df-a507-89b0e7372b4e на суму 5000,00 грн., ініціатор платежу - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», отримувач [PERSON] , номер рахунку [NUMBER] . Перерахування коштів за договором позики № 1766681 від 11 лютого 2021 року також підтверджується копією платіжної інструкції, про перерахування відповідачу 5000,00 грн., яка міститься в матеріалах справи. Отже, суд не може погодитись з доводами відповідача у цій частині, оскільки в матеріалах справи містяться докази про перерахування коштів за договором позики № 1766681 від 11 лютого 2021 року відповідачу, на вказаний ним у договорі картковий рахунок № [NUMBER] . Також відповідач у відзиві вказує, що нарахування процентів продовжувалося після строку дії договору. Проте суд не погоджується з вказаною позицією відповідача з огляду на таке. Відповідно до п. 4.2. договору позики № 1766681 від 11 лютого 2021 року, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об?ємзобов?язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформленняпозичальникомподовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації йому зрозумілі. Згідно із п. 6.5 Правил про надання грошових коштів у позику від 11.02.2021 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів.Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Тобто, у договорі позики встановлено строк позики 14 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Вказані умови договору були погоджені між сторонами під час укладення договору позики. Як вбачається з розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи, проценти за договором позики нараховувались з 11 лютого 2021 року (дата надання позики) до 24 лютого 2021 року - 14 днів + з 25 лютого 2025 року до 26 травня 2021 року - 90 днів. Отже, проценти за договором позики нараховувалися в межах строку дії договору та на умовах пролонгації. Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача, який суд вважає правильним. Відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість в загальній сумі 15348,00 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет». Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «Фінпром Маркет» як правонаступник, вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та заборгованості за відсотками. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до платіжної інструкції № 579939893.1 від 28 жовтня 2025 року позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На виконання вимог ч.3 ст.137 ЦПК України позивачем до позову додано: Договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 28 серпня 2025 року, укладений між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною; ордером від 25 серпня 2025 року; витягом з Акту №3-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 06 липня 2025 року за Договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 28 серпня 2025 року; Платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 579939275.1 від 15 жовтня 2025 року на суму 126000,00 грн., у якій містяться відомості про перерахування коштів Ткаченко Ю.О. на оплату згідно з актом №3-ФП приймання наданої правничої допомоги від 06 жовтня 2025 року за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищенаведене, ст. 2,10, 13,18, 43, 44, 76-81, 89, 141, 1054, ЦК України, та

Outcome: approved