Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

17 вересня 2025 року ТОВ «Укр кредит фінанс» через систему «Електронний суд» звернулося до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 62582,40 грн та судових витрат у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 31.01.2024 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] укладено в електронній формі кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 1340-8473. Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на умовах: сума кредиту 14400,00 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту, знижена % ставка 1,20% в день, стандартна % ставка 1,50% за кожен день користування кредитом. Відповідач здійснила\~часткову оплату\~в рахунок\~погашення заборгованості\~за Кредитним\~договором №1340-8473\~від 31.01.2024,\~ шляхом здійснення\~платежів зазначених\~у розрахунку\~заборгованості за \~кредитним договором. Сплачуючи кредит,\~відповідач вчинила\~конклюдентні дії,\~що свідчать\~про прийняття\~укладеного кредитного\~договору,\~який створив\~для неї\~певні цивільні\~права та\~обов`язки,\~частину з\~яких було\~реалізовано. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач порушила умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором, \~а тому станом на 26.08.2025 виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 69523,20 грн, з яких: 14400,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 55123,20 грн, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Враховуючи програму лояльності, позивач просить стягнути з [PERSON] 62582,40 грн, що включає прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 14400,00 грн та прострочену заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 48182,40 грн. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 вересня 2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Однак, у позовній заяві заявив клопотання, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд даної справи за його відсутності, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістила, тому суд виходить з того, що її неявка відбулась за неповажних причин. У встановлений судом строк відзив на позов не подала. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що 31.01.2024 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] укладено в електронній формі кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 1340-8473. Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на умовах: сума кредиту 14400,00 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту, знижена % ставка 1,20% в день, стандартна % ставка 1,50% за кожен день користування кредитом (а. с. 39-46). Під час укладення договору відповідачкою здійснено дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення договору, зокрема, створено заявку на отримання кредиту, пройдено перевірку та надано сканкопії документів (паспорту та ідентифікаційного коду) або верифіковано за допомогою технології BankID, самостійно внесено до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора номер своєї банківської картки, на яку вона бажала отримати кредит. Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачці. Згідно з листом та довідкою про перерахування суми кредиту № 1340-8473 від 31.01.2024, видано [PERSON] грошові кошти у розмірі 14400,00 грн 31.01.2024, перерахування яких здійснювалося за допомогою системи LiqPay (а.с. 9 - 12). Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Так, згідно з розрахунком позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на\~ 26.08.2025 становить 69523,20 грн, до якої входить: 14400,00 грн основний борг, 55123,20 грн залишок за відсотками (а.с. зворотна сторона 12-15). Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 6940,80 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 62582,40 грн. Тож позивач просить суд стягнути не повну суму заборгованості за договором, а частину, а саме: 14400,00 грн основний борг, 48182,40 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, що разом становить 62582,40 грн. У порушення умов Договору відповідач платежі належним чином не здійснювала та заборгованість не погасила. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Ч. 1 та ч. 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У разі здійснення відповідачем часткового погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором у розмірі, який дорівнює сумі заявлених позивачем у цій позовній заяві позовних вимог, а саме у розмірі 62582,40 грн та компенсації суми судового збору, сплаченої за подачу позовної заяви, позивачем буде здійснено списання залишку заборгованості за Кредитним договором у сумі 6940,80 грн, а дію Кредитного договору припинено у зв`язку з його частковим виконанням та частковим прощенням боргу відповідачеві. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, при зверненні до суду з позовом на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача. Згідно зі ст. 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Аналогічні положення містяться у статтях 76, 80 ЦПК України. За змістом даних норм закону доказування це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства принципу змагальності. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач, не з`явилася до суду, доказів повернення грошових коштів не надала, надані позивачем докази не спростувала, а відтак, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» суми боргу за кредитним договором № 1340-8473 від 31.01.2024 у розмірі 62582,40 грн, де 14400,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 48182,40 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача суми сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved