Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позивач, 17 липня 2025 року звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором з №3830947 від 05 липня 2021 року в сумі 19843 грн 88 коп. Також просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. Позов мотивовано тим, що 05 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №3830947, відповідно до умов якого відповідач отримав 9800 грн 00 коп. зі сплатою комісії та процентів за користування, що передбачені кредитним договором. 27 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №78-МЛ, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги стосовно боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі боржника [PERSON] за вказаним кредитним договором №3830947. Внаслідок цього, позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідач не виконав свої договірні зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 19843 грн 88 коп., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 8820 грн 00 коп.; заборгованість за процентами 10729 грн 88 коп.; заборгованість за комісією 294 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у розумінні\~положень п.3,4\~ч.8\~ст.128\~ЦПК України. Ппричини неявки суду не повідомив, відзив не подав, клопотання про розгляд справи за його участю суду не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №3830947, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит в сум 9800 грн (п.1.2. договору), строком на 30 днів з 05 липня 2021 року по 04 серпня 2021 року (п.п. 1.3., 1.4. договору), зі сплатою комісії за надання кредиту процентів за користування кредитом. Проценти за\~користування кредитом\~1117\~грн 20\~коп.\~нараховуються за\~ставкою 0,38\~%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день строку\~користування кредитом.\~Стандартна (базова)\~процентна ставка\~за користування\~кредитом становить\~5%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день користування\~кредитом (п.1.5.2,\~1.6.\~договору).Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього договору (п.1.7 договору). Пунктом 1.5.1\~договору передбачена\~комісія за\~надання кредиту,\~а саме 294\~грн 00\~коп.,\~яка нараховується\~за ставкою 0,38 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до пункту 2.1 договору, кредитні кошти надається позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.2.1 договору передбачено, що позичальник сплачує кредитодавшо комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 договору. Відповідно до п.2.2.2 нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дагу завершення строку кредитування (з урахуванням можливої пролонгації) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 договору. Згідно з пунктом 2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначені в п.1.6 договору. Згідно з пунктом 3.3.2 договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.1.1.-1.6. та п. 2.4. цього договору. Згідно з п.6.1 договору цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в\~Особистому кабінеті\~позичальника проект\~цього Кредитного\~договору або\~інформація з\~посиланням на\~нього є\~пропозицію Товариства\~про укладення\~Кредитного договору\~(офертою).\~Відповідь про\~прийняття пропозиції\~про укладання\~цього Кредитного\~договору (акцепт)\~надається Позичальником\~шляхом відправлення\~Товариству електронного\~повідомлення та\~відбувається із\~застосуванням електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~який генерується\~та надсилається\~Товариством електронним\~повідомленням (SMS)\~на мобільний\~телефонний номер\~Позичальника,\~а Позичальник\~використовує одноразовий\~ідентифікатор (отриману\~алфавітно-цифрову\~послідовність -\~комбінацію цифр\~і літер\~або тільки\~цифр,\~або тільки\~літер)\~для підписання\~цього Кредитного\~договору/\~електронного повідомлення\~про прийняття\~пропозиції про\~його укладення\~(акцепту).\~Електронне повідомлення\~(акцепт)\~може бути\~відправлене Позичальником\~через сайт\~Товариства,\~мобільний додаток,\~месенджери або\~у SMS-повідомленні\~з мобільного\~телефонного номеру\~Позичальника на\~номер 2277\~(вартість\~відправки SMS-повідомлення\~для Позичальника\~визначено у\~Правилах).\~На Договір\~накладається електронний\~підпис уповноваженого\~працівника Кредитодавця\~з кваліфікованою\~електронною позначкою\~часу,\~що визначає\~дату та\~час укладення\~Договору.\~Після укладення\~цей Кредитний\~договір надається\~(надсилається)\~Позичальнику шляхом\~розміщення в\~Особистому кабінеті\~Позичальника.\~Додатково укладений\~електронний кредитний\~договір та/або\~повідомлення про\~його укладення\~може бути\~на розсуд\~Товариства направлено\~позичальнику на\~електронну пошту\~або іншими\~каналами зв`язку\~наданими позичальником (п.6.2 договору). За змістом п.6.3. договору приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів). Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п.6.5. Договору). Пунктом 2.3 договору передбачена пролонгація строку кредитування. Так, п.2.3.1.1 (пролонгація на пільгових умовах) позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на вебсайті товариства miloan.ua і є невід`ємною частиною цього договору.\~Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною пунктом 1.5.2. договору. Пунктом 2.3.1.2 договору передбачено, пролонгацію на стандартних (базових) умовах, а саме позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах. Проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6. договору. Позичальник зобов`язується\~повернути кредит,\~сплатити комісію\~за надання\~кредиту та\~проценти за\~користування кредитом\~не пізніше\~терміну,\~передбаченого п.1.4\~договору,\~а у\~випадку пролонгації,\~не пізніше\~дати завершення\~періоду на\~який \~продовжено строк\~кредитування (пункт 2.4.1 договору) (а.с.36-43). Додатком №1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту (а.с.44). Згідно з довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, відповідач [PERSON] ідентифікований ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептував підписавши 05 липня 2021 року аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора направленого на номер телефону відповідний договір (а.с.47). Анкета-заява на кредит №3830947 від 05 липня 2021 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем у ТОВ «Мілоан» (а.с.34). Згідно з платіжним дорученням №50512316 від 05 липня 2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок [PERSON] 9800 грн, із зазначенням призначення платежу: кошти згідно з договором 3830947 (а.с.48). За правилом частини першої\~статті 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,207 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). За змістом статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої\~статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних»\~персональні дані це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою\~статті 6 Закону України «Про захист персональних даних»\~передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини шостої\~статті 6 Закону України «Про захист персональних даних»\~не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій статті 11\~Закону України\~«Про захист\~персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Матеріалами справи підтверджується, що договір про надання споживчого кредиту №3830947 від 05 липня 2021 року, укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі, що відповідає приписам статті 207\~ЦК України із застосуванням Закону України\~«Про електронну\~комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог\~статті 12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатору, та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Із копії кредитного договору та анкети-заяви на кредит №3830947 вбачається, що відповідач ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши ТОВ «МІЛОАН» свої персональні дані, подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого кредитор надіслав йому за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Ідентифікація позичальника як споживача фінансових послуг на вебсайті товариства проведена відповідно до закону, оскільки [PERSON] передав кредитору персональні дані паспорта, ідентифікаційного номера, дані банківської картки, на яку слід перерахувати кошти, номер телефону, адресу електронної пошти. Відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» кредитний договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за договором про споживчий кредит та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача простроченого тіла кредиту, порцентів та комісії у загальному розмірі 19843 грн 88 коп. 27 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» як кредитором та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» як новим кредитором, укладено договір відступлення прав вимоги №78-МЛ, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (а.с.52-60). За відомостями витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №78-МЛ, від 27 жовтня 2021 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит №3830947 від 05 липня 2021, укладеним з [PERSON] . Загальна сума заборгованості становить 19843 грн 88 коп, з яких: залишок по тілу кредиту 8820 грн 00 коп., залишок по відсотках 10729 грн 88 коп, залишок по комісії 294 грн 00 коп. (а.с. 61). Відповідно до частини першої\~статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~статтею 514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є правонаступником ТОВ «Мілоан» та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений з [PERSON] . Як свідчить відомість про щоденні нарахування та погашення, відсотки нараховувались за період з 06 липня 2021 року по 18 жовтня 2021 року з урахуванням пролонгації кредитного договору. Відповідач 03 серпня 2021 року сплатив 980 грн 00 коп. у рахунок заборгованості за тілом кредиту та 412 грн 00 коп. процентів (а.с.49-51). Аналізуючі зібрані у справі докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №3830947 від 05 липня 2021 року в сумі 19843 грн. 88 коп. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено в повному обсязів, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. Щодо стгнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 8000 грн 00 коп. суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до положень статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з п.3 ч.2 ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положенням ч.3 ст.141\~ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідно до ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). Позивач, на підтвердження витрат на правову допомогу надав: копію договору №0107 від 01 липня 2025 року про надання правової (правничої) допомоги, укладеним між ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" та Адвокатським об`єднанням "Апологет"; детальний опис наданих послуг до акта №510 за договором №0107 від 01 липня 2025 року про надання правової (правничої) допомоги; акт наданих послуг (правової (правничої) допомоги від 06 липня 2025 року з якого вбачається, що АО "Апологет" надано послуги ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" з підготовки матеріалів справи до суду, а саме позову до [PERSON] на суму 8000 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставіст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п.95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст.19\~ЦПК України відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, відсутність адвоката в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 8000 грн 00 коп. є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч.5 ст.137\~ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5000 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved