Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду і просить встановити факт перебування на його утриманні дитини - [PERSON] , [INFO] , для змоги отримання відстрочки від мобілізації згідно п. 3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у [INFO] ( [PERSON] ), мотивуючи тим, що він перебуває у шлюбі з [PERSON] . На військовому обліку він перебуває у [INFO] ( [ADDRESS] ). Його дружина має доньку від першого шлюбу, який був укладений з [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , [INFO] . Станом на 09.04.2025 [PERSON] не виходить на зв`язок, аліментів на утримання доньки не сплачує. У зв`язку з тим, що їхній найменшій дитині - [PERSON] , [INFO] , тільки виповнилося 3 роки, а також наявність ще двох неповнолітніх дітей у їхній родині, які періодично хворіють або просто потребують уваги, наявність воєнного стану, що призводить до періодичних походів до найближчого укриття разом з усіма трьома дітьми, його дружина не може влаштуватись на роботу і займається всебічним вихованням та доглядом за дітьми. Станом на 09.04.2025 їхня родина перебуває у складі: батько [PERSON] ; мати [PERSON] ; діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ,\~ про що свідчить свідоцтво багатодітної родини серії [NUMBER] , видане службою у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, яке і підтверджує проживання однією родиною. Враховуючи усі наявні твердження та докази можна зробити висновок, що єдиним членом родини, який має змогу працювати та забезпечувати родину, є саме він. [PERSON] виявляє великий інтерес до іноземних мов, в тому числі англійської, та додатково її вивчає у ТОВ «СТАДІ КОМПАНІ». Оплату її навчання здійснює сам він. [PERSON] , [INFO] , наразі немає змоги на утримання своєї дочки [PERSON] , з поважної причини, тому що знаходиться на тимчасово окупованій території України. Усі діди, баби [PERSON] також перебувають на тимчасово окупованій території України, що унеможливлює обов`язок по утриманню неповнолітньої падчерки. Тому у нього, як вітчима неповнолітньої [PERSON] , виникає обов`язок по утриманню, який визначено положеннями ст. 268 СК України. Наголошує, що в посвідченні багатодітної\~ родини серії [NUMBER] вписаний батьком саме він.\~\~ З податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2024 рік вбачається, що його річний дохід становив 386 667 грн. 78 коп., що повністю задовольняє потреби їхньої родини на безбідне життя.\~\~ Встановлення факту утримання 3-х неповнолітніх дітей є важливим для нього, оскільки від нього залежить виникнення та/або зміна ряду його особистих та майнових прав, а також він впливатиме на права та інтереси дітей та інших членів сім`ї. В\~ судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав, з підстав зазначених у заяві. При цьому пояснив, що він з дружиною і дітьми проживають однією сім`єю. З квітня 2025 року дружина перестала отримувати допомогу на дитину в сумі 2100 грн., бо дитині вже більше 3-х років. На роботу дружина не виходить, так як триває війна та часті тривоги, необхідно спускатися в укриття. Щоб не травмувати дітей дружина знаходиться з ними. Матеріальне забезпечення сім`ї, всіх дітей,\~ все на ньому. Однак, в ТЦК йому відмовили в наданні відстрочки, так як на його утриманні не перебуває 3-є дітей віком до 18-ти років.\~ Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні також підтримала заявлені вимоги, зазначивши, що вона з молодшим сином знаходиться вдома, а [PERSON] скрізь куди необхідно, зокрема і на навчання, на різні гуртки, возить старших дітей. Все матеріальне забезпечення сім`ї на ньому.\~ Заінтересованою особою службою у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надіслано лист, в якому начальник служби просить справу розглядати без участі їх представника та ухвалити рішення відповідно до законодавства з максимальним врахуванням інтересів неповнолітньої дитини [PERSON] ..\~\~ Заінтересовані особи: [PERSON] та [INFO] в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України та розпискою про отримання судової повістки. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, показання свідка та дослідивши\~ письмові докази, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав. В ст. 124 Конституції України законодавець закріпив, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, в постанові від 11.09.2024 у справі №201/5972/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: -\~ факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; -\~ встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; -\~ заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); -\~\~ чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23). Відповідно до ст. 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом. Тому смерть, до прикладу, батька дитини є підставою для припинення його обов`язку утримувати дитину. Згідно із ч. 2 ст. 15 СК України, якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання. У ч. 4 ст. 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Так, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України). Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися. Отже, для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється. Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , тобто заявник, є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в [INFO] ( [PERSON] ). 11.11.2024 [PERSON] звернувся з заявою на ім`я голови комісії [INFO] (Овруч), в якій повідомив, що є особою, яка на підставі абз.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. В зв`язку з цим, просив розглянути його заяву та оформити йому у порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. За результатами розгляду вказаної заяви, повідомленням [INFO] від 02.12.2024 за №3864 було повідомлено [PERSON] , що протоколом від 28.11.2024 №26 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а також, що він підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на загальних підставах. Причина відмови: з поданого переліку документів не встановлено, що на його утриманні перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Вказані обставини підтверджуються копіями: роздруківки із «Резерв+» від 04.07.2024, заяви [PERSON] від 11.11.2024 та\~ повідомленням [INFO] від 02.12.2024 за №3864 (а. с. 44, 83-84, 86-86).\~ Копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.02.2017 свідчить, що 03.02.2017 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (а. с. 33). Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 30.05.201 та серії [NUMBER] від 09.04.2022 (а. с. 20-21).\~\~ Крім того, [PERSON] має доньку [PERSON] , [INFO] , від першого шлюбу, укладеного з [PERSON] , який рішенням Великобілозерського районного суду Запорізької області від 23.09.2014 було розірвано, що в свою чергу, підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.08.2009 та рішення Великобілозерського районного суду Запорізької області від 23.09.2014 по справі №312/296/2014-ц (а. с. 19, 34-35). З копії посвідчення серії [NUMBER] від 18.05.2022, виданого службою у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є багатодітною родиною. До складу їх сім`ї входять діти: [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2018 року народження, та [PERSON] , 2022 року народження (а. с. 22-23). Копія довідки про неотримання аліментів відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №24445-5-26.1 від 01.04.2025 свідчить, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, за виконавчим провадженням №45226467 [PERSON] не отримує аліментів від боржника - [PERSON] у період з 01.03.2023 по 13.03.2025 згідно виконавчого листа по справі №312/297/14-ц від 07.10.2014 (а. с. 28). Згідно довідки гімназії «Київська Русь» Дарницького району м. Києва №215 від 25.03.2025 [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в гімназії «Київська Русь» Дарницького району м. Києва на очній формі навчання. Батько [PERSON] не брав участі у вихованні дитини (за час навчання дитини в гімназії з класним керівником не спілкувався, досягненнями доньки не цікавився) (а. с. 36). Копії довідок ТОВ «Стаді Компані» від 26.12.2024 свідчать, що [PERSON] дійсно навчається в ТОВ «Стаді Компані» на програмі SMART TEENS рівня Intermediate (B1 CEFR). [PERSON] здійснював оплату за освітні послуги для його дочки [PERSON] відповідно до умов договору про надання освітніх послуг за період з вересня 2024 року по травень 2025 року. Сума оплати становила 48 152 грн. 00 грн., що відповідає узгодженим умовам договору №УУ00-007235 від 28.08.2024 (а. с. 37-38).\~\~ З податкових декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 02.01.2025 та 01.10.2025 вбачається, що дохід [PERSON] за 2024 рік становить 386 667 грн. 78 коп., за 2025 рік 505 250 грн. 00 коп. (а. с. 39-42, 92-95). В судовому засіданні,\~ допитана в якості свідка [PERSON] (падчерка заявника) підтвердила, що вона з мамою та [PERSON] проживають однією сім`єю. Вона називає його татом. Він оплачує її навчання та возить по різних гуртках. Мама знаходиться дома з молодшими братами. З рідним батьком вона на даний час не спілкується, так як він проживає на окупованій території.\~ Таким чином, суд констатує, що конкретно в даній справі мати [PERSON] та батько [PERSON] не ухиляються від виконання батьківських обов`язків, однак не здійснюють обов`язку щодо утримання дитини [PERSON] у зв`язку з неможливістю його виконання в силу обставин, які склалися. Будь-які законні інститути, які б давали можливість реалізувати вказані сімейні права та обов`язки батьків на даний час, відсутні. Наявності будь-якого спору між батьками дитини та заявником\~ наразі не існує.\~ Тобто, в судовому засіданні достеменно встановлено\~ існування обставин, у силу яких обсяг прав матері та батька щодо утримання дитини на даний час припинено і які є відмінними від настання певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами (смерть, ухилення від виконання батьківських обов`язків), в зв`язку з чим обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися. Відтак, за встановлених\~ обставин, оцінюючи докази в їх сукупності, зауважуючи, що у суду відсутні будь-які підстави не довіряти поясненням заявника, заінтересованої особи, показанням свідка, а також дослідженим письмовим доказам, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими доказами і в своїй сукупності з достовірністю підтверджують факт утримання [PERSON] своїх дітей, в тому числі і своєї падчерки. Поряд з цим, суд враховує, що встановлення факту утримання дитини необхідно заявникові для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, що підтверджується копією повідомлення [INFO] №3864 від 02.12.2024 (а.с. 77), в основу якого покладено рішення комісії\~ щодо надання відстрочки відповідно до п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».\~ В повідомленні відсутнє посилання на необхідність підтвердження факту утримання рішенням суду, а міститься лише роз`яснення щодо порядку оскарження відмови у наданні відстрочки у судовому порядку.\~ В положеннях п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» законодавець закріпив, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Зміст вказаної норми дає підстави прийти до висновку, що\~ законодавець визначив у ній право на відстрочку саме батькам та матерям (рідним), на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:\~ жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Тобто, законодавець в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»\~ не визначив необхідність підтвердження факту перебування дітей на утриманні рішенням суду, а лише факт самостійного виховання та утримання дітей (дитини). Таким чином, встановлення факту перебування дитини на утриманні, про який просить заявник, не тягне за собою будь-які юридичні наслідки. За встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви. Заявником сплачено судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Outcome: dismissed