Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

ЖКП №3 звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за надані послуги з управління багатоквартирним будинком. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору від 20.01.2020 р №3/124 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, на підставі рішення виконавчого комітету Луцкої міської ради від 15.01.2020 р. № 3-1, ЖКП№3 є управителем та надає послугу з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , користується послугами ЖКП №3, але оплату за отримані послуги не здійснює. Зазначає, що відповідач належним чином не виконує свої обов`язки щодо оплати таких послуг, у зв`язку з чим, станом на 26.09.2025 року у нього виникла заборгованість у розмірі 18066,46 грн. - за послуги з управлінням багатоквартирним будинком, 14833,90 грн. - інфляційні втрати та 3063,43 грн. - три проценти річних від простроченої суми за період з 01.02.2020 року. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача в користь ЖКП № 3 вказуну заборгованість, а також понесені судові витрати у справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2025 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі з доданою позовною заявою та з додатками була отримана відповідачем 23.10.2025 року, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення поштового рекомендованого відправлення. При цьому, відзив на позов відповідачем у визначений в ухвалі суду термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно дост. 68 ЖК Українижильці зобов`язані своєчасно проводити оплату за комунальні послуги. Згідно п. 5 ч. 3ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом з`ясовано, що згідно договору № 3/124 від 20.01.2020 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, співвласникам багатоквартирногобудинку за адресою: [ADDRESS] надається послуга з управління багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (а.с. 11-16). Як вбачається з довідки ТОВ «Місцевий обчислювальний центр» від 23.09.2025 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований та проживає: [PERSON] (а.с. 10). Із наведеного слідує, що відповідач з 20.01.2020 року отримував послуги з управління будинком, які надавало ЖКП № 3. Пунктом 1 частини першої статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Разом з тим, відповідно до пункту 5 частини другої статті 7\~цього Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448 цс 19). Відповідно до вимог ст.\~322\~ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Доказів ненадання або неналежного надання позивачем послуг відповідачу не надано та така обставина не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Водночас, відповідач зобов`язання по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком не виконував належним чином. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача перед ЖКП №3 за послуги з управління багатоквартирним будинком станом на 26.09.2025 року становить 18066,46 грн. (а.с. 6). Таким чином, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання щодо оплати послуг за управління багатоквартирним будинком не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ЖКП № 3 щодо стягнення заборгованості за період з 01.02.2020 року по 26.09.2025 року в розмірі 18066,46 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України. Як вбачається із розрахунку, наданого позивачем 3 % річних та інфляційних втрат станом на 26.09.2025 року, враховуючи період за яки здійснюється розрахунок з 01.02.2020 року по 26.09.2025 року в загальному розмірі складає: 14833,90 грн. інфляційні втрати, 3063,43 грн. - 3% річних (а.с. 7-9). Судом встановлено, що відповідно до абз. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», яка набрала чинності 07.03.2022 року, було установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні (введенного Указом Президента України від 24.02.2022року №64) забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Водночас постановою КМУ № 1405 від 29.12.2023 року, яка набрала чинності 30.12.2023 року, зазначений пункт викладено у новій редакції, якою обмежено дію заборони лише випадками, коли споживач проживає на території, включеній до переліку територій бойових дій чи тимчасово окупованих територій, або якщо його нерухоме майно пошкоджене внаслідок воєнних дій, за умови повідомлення виконавця. Таким чином, з 30.12.2023 року відсутні правові підстави для загальної заборони нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних за заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у регіонах, де бойові дії не ведуться (зокрема у Волинській області). Враховуючи наведене, з відповідачів підлягають стягненню інфляційні втрати та 3 % річних за період з 01.02.2020 року по 06.03.2022 року та з 30.12.2023 року по 26.09.2025 року, у межах заявлених позовних вимог. Згідно розрахунку, який наданий позивачем, останнім здійснено нарахування 3 % річних та інфляційних втрат за період з 01.02.2020 року по 26.09.2025 року. Однак, суд не погоджується з даним розрахунком, оскільки період, визначений позивачем, за який відповідачу нараховано грошове зобов`язання у вигляді 3 % річних та інфляційних втрат, включає в себе період заборони такого нарахування, що не відповідає вищезазначеним нормам законодавства. Враховуючи вищенаведене, суд здійснює самостійний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, починаючи з 01.02.2020 року по 06.03.2022 року (до набрання чинності постанови КМУ від 05.03.2022 року № 206) та з 30.12.2023 року (набрання чинності постанови КМУ від 29.12.2023 року №1405) по 26.09.2025 року, беручи за основу суму простроченої заборгованості в розмірі 18066,46 грн. Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою: ІІс = (ІІ1 / 100) х (ІІ2 / 100) х (ІІ3 / 100) х ... (ІІZ / 100), де ІІс - сукупний індекс інфляції, ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення; ІІ2 - індекс інфляції за другий місяць прострочення; ІІ3 - індекс інфляції за третій місяць прострочення; ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення Інфляційне нарахування = сума заборгованості х ІІс - сума заборгованості. Таким чином, за підрахунком суду, інфляційні втрати від суми заборгованості 18066,46 грн., які за період з 01.02.2020 року по 06.03.2022 року включно становлять: 18066,46 грн. (сума боргу) ? 118,644% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 18066,46 грн. (сума боргу) = 3368,33 грн. та за період з 30.12.2023 року по 26.09.2025 року: 18066,46 грн. (сума боргу) ? 119,099% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 18066,46 грн. (сума боргу) = 3450,60 грн., що в загальному становить 6818,93 грн. Розрахунок 3 % річних здійснюється за формулою: Сума санкції = С х 3 % х Д / 365 / 100 %, де С - сума заборгованості; Д - кількість днів прострочення. Таким чином, за підрахунком суду, 3% річних від суми заборгованості 18066,46 грн. за період з 01.02.2020 року по 06.03.2022 року включно та з 30.12.2023 року по 26.09.2025 року становить: 2079,00 грн.(за період з 01.02.2020 по 31.12.2020 (335 днів) - 496,09 грн., за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 (365 днів) - 541,99 грн.; за період з 01.01.2022 по 06.03.2022 (65 днів)- 96,52 грн.; за період з 30.12.2023 по 31.12.2023 (2 дні) - 2,97 грн.; за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 (366 днів) 541,99 грн.; за період з 01.01.2025 по 26.09.2025 (91 день) 399,44 грн.). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ЖКП № 3 підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість в розмірі 26964,39 грн., яка складається із: 18066,46 грн. за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, а також інфляційні втрати в розмірі 6818,93 грн. та 3 % річних в розмірі 2079,00 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., однак, зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги частково в сумі 78960,00 грн., тому на користь позивача слід стягнути у пропорційному розмірі судовий збір, що становить 2093,98 грн. ((26964,39/38991,79) * 3028,00).

Outcome: partial