Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 06 жовтня 2025 року позивач АТ «Акцент-Банк, в інтересах якого діє представник Шкапенко О.В., звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача [PERSON] , яким просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості в розмірі 19160,34 гривень, що складається з: - заборгованості за кредитом 11854,74 гривень; - заборгованості по сплаті відсотків 7305,60 гривень. Крім того позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору 2422,40 гривень. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 серпня 2019 року [PERSON] приєдналася до умов та правил надання банківських послуг А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі підписаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до пункту 2.1.1.2.2.-2.1..1.2.4. Умов та Правил, клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Також, всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором, тим самим зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 05 жовтня 2025 має заборгованість в загальному розмірі 19160,34 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 11854,74 гривень; заборгованість по відсоткам 7305,60 гривень. Позивач зазначає, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав АТ «А-БАНК». Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 30 серпня 2019 року відповідач [PERSON] звернулася до АТ «Акцент-Банк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 30 серпня 2019 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку. У заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. З довідки, яка міститься в матеріалах справи, слідує, що на підставі укладеного кредитного договору між позивачем та відповідачем б/н від 30 серпня 2019 року, [PERSON] відкритий рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] строком дії до березня місяця 2027 року, [NUMBER] , строком дії до липня місяця 2023 року. З довідки за лімітами, виданої АТ «А-Банк» слідує, що [PERSON] 28 жовтня 2020 року встановлено суму кредитного ліміту в розмірі 15000,00 гривень; 18 вересня 2022 року ліміт зменшено до 14020,00 гривень; 18 вересня 2022 року ліміт залишено на рівні 14020,00 гривень, 24 вересня 2022 року ліміт зменшено до 12200,00 гривень, 24 вересня 2022 року ліміт залишено на рівні 12200,00 гривень, 28 листопада 2023 року ліміт збільшено до 11854,74 гривень, 23 лютого 2024 року ліміт зменшено до 11900,00 гривень. 30 серпня 2019 року [PERSON] за допомогою простого електронного підпису клієнта шляхом підтвердження ОТП 60 з номера телефону [NUMBER] підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», у якому містяться істотні умови кредитного договору, підписавши який відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи з обраних ним умов кредитування. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 05 жовтня 2025 року становить 19160,34 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 11854,74 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 7305,60 гривень. Зі змісту виписки про картці слідує, що [PERSON] користувалася кредитними коштами, останній раз здійснювала операції за кредитною карткою 01 березня 2023 року. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Звертаючись до суду з позовом, АТ «Акцент-банк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість у тому числі заборгованість по сплаті процентів за користування кредитним лімітом у розмірі 7305,60 гривень. На підтвердження позовних вимог в цій частині до позовної заяви було надано у тому числі копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 30 серпня 2019 року, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк». Аналізуючи надані вищезазначені докази, суд зазначає, що надана заява не містить умов щодо погодженої сторонами ставки за процентами за користування кредитними коштами, позивачем не підтверджено, що саме цей витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк» розуміла відповідач - [PERSON] , ознайомилася та погодилася з ними при підписанні анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-БАНКУ. Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення, зокрема, процентів за користування кредитом, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк», що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Також, обґрунтовуючи свої вимоги банк посилався на паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому зазначені умови кредитування та в якому зокрема зазначено, що документ підписано [PERSON] простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 60 з номера телефону [NUMBER] у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг, однак фактичний підпис відповідача в такому документі відсутній. Також відсутні докази підписання споживачем паспорту споживчого кредиту в електронному вигляді. Зі змісту паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У вказаному паспорті зазначено інформацію щодо реальної річної процентної ставки, обчислення якої є репрезентативною та базується на обраних споживачем умовах кредитування) та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача. Отже, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування. Анкета-заява, яка підписана відповідачем не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами. Більш того, зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-БАНК» слідує, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташовані в рекламному буклеті, складають між відповідачем і банком договір про надання банківських послуг, відомості про те, що паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем належить до складу кредитного договору анкета заява не містить. Термін «паспорт споживчого кредиту» визначається у Законі України «Про споживче кредитування» в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1734-VIII)). З огляду на ці приписи, паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон України «Про споживче кредитування» включає до форми договору про споживчий кредит (стаття 13). За таких обставин, суд висновує про відсутність підстав вважати, що сторони погодили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ «Акцент-банк» заборгованості по сплаті процентів за використання кредитного ліміту у сумі 7305,60 гривень. З огляду на викладене, позовна вимога АТ «Акцент-банк» щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по сплаті процентів за використання кредитного ліміту у сумі 7305,60 гривень задоволенню не підлягає. Щодо позовних вимог банку про стягнення тіла кредиту слід зазначити таке. Звертаючись до суду із позовом, АТ «Акцент-банк» посилалося на наявність за відповідачем [PERSON] у тому числі заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11854,74 гривень. Обґрунтовуючи підстави стягнення заборгованості за тілом кредиту, банком, окрім розрахунку, надано виписку по картковому рахунку, в якій міститься повна інформація про рух коштів, відображено всі операції за кредитним договором, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей. З виписки за кредитним договором слідує, що відповідач [PERSON] користувалася карткою, здійснювала банківські операції та вносила кошти в рахунок погашення заборгованості. Так, з виписки по картці [PERSON] за період з 30 серпня 2019 року по 05 жовтня 2025 року слідує, що сплатила суму відсотків за користування кредитом у загальному розмірі 16950,69 гривень. Отже, сукупний розмір нарахованих відсотків у розмірі 16950,69 гривень перевищує суму, яку просить стягнути банк (тіло кредиту 11854,74 гривень), що свідчить про те, що заборгованість за кредитним договором утворилась саме внаслідок нарахування та списання відсотків, а не фактичного використання коштів відповідачем та неповернення зазначених коштів. У той же час, оскільки відповідачем [PERSON] не погоджувалась сплата відсотків за користування кредитними коштами за договором, суд вважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування даним кредитом, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь банку 11854,74 гривень в рахунок заборгованості за тілом кредиту також задоволенню не підлягають. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що АТ «Акцент-банк» не доведено належними та допустимими доказами погодження ставки користування відповідачем [PERSON] відсотками за використання кредитним лімітом та, що розмір вже сплачених, але не погоджених, [PERSON] відсотків перевищує залишок тіла кредиту, суд висновує про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Оскільки суд виснував про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір суд покладає на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed