Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Приватне акціонерне товариство (далі ПрАТ) «Провагроінвест» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.11.2019 року ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/0666630/1402/19 року. Предметом договору є страхування транспортного засобу марки «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] . 12.01.2025 року було змінено назву юридичної особи ПрАТ «СК «Провідна» на ПрАТ «Проагроінвест». 11.03.2020 року в м. Львів, проспект Ч. Калини, 36, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Fox», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.05.2020 року у справі № 161/4525/20, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується зазначеною постановою суду. Враховуючи наявність Договору страхування, потерпіла особа звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про факт настання події. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] , було проведено його огляд, відповідно до якого вартість ремонту складає 41076,54 грн. Вказує, що відповідно до рахунку СТО № 012018 від 31.03.2020 року, вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 41076,54 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen Fox», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка». Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СК «Уніка» (поліс ЕО 132000231), позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу (суброгації). За Полісом ЕО 132000231 ПрАТ СК «Уніка» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 25264,06 грн. Також,\~у відповідь\~на запит\~щодо роз`яснення\~суми виплати\~від ПрАТ\~СК «Уніка»\~отримано лист\~з документами,\~згідно яких\~страхове відшкодування\~в розмірі\~25264,06\~грн.\~було здійснено\~з урахуванням\~коефіцієнта фізичного\~зносу 0,523\~та з\~вирахуванням франшизи\~1000,00\~грн.,\~передбаченої полісом\~винуватця. При цьому, позивач вважає, що оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 41076,54 грн., при цьому страховиком відповідача за полісом покрито лише частину шкоди на суму 25264,06 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача відшкодування в сумі 15812,48 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.09.2025 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявним матеріалам справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 14.11.2019 року ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/0666630/1402/19 року. Предметом договору є страхування транспортного засобу марки «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] . 12.01.2025 року було змінено назву юридичної особи ПрАТ «СК «Провідна» на ПрАТ «Проагроінвест». 11.03.2020 року в м. Львів, проспект Ч. Калини, 36, сталася ДТП, за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Fox», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.05.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до Рахунку СТО від 25.03.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] склала 41076,54 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen Fox», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка», згідно поліса ЕР №132000231, ліміт за шкоду майну становить 100000 грн, франшиза 1000 грн. Виплата страхового відшкодування, сплачена ПрАТ «СК «Уніка», за вищевказаною ДТП склала 25264,06 грн. Із відповіді\~ПрАТ «СК\~«Уніка» №00354292\~від 28.08.2025\~року вбачається,\~що страхове\~відшкодування в\~розмірі 25264,06\~грн.\~було здійснено\~з урахуванням\~коефіцієнта фізичного\~зносу 0,523\~та з\~вирахуванням франшизи\~1000,00\~грн.,\~передбаченої полісом\~винуватця. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі (страхувальнику) на загальну суму 41076,54 грн. згідно платіжної інструкції №012018 від 31.03.2020 року. За змістом статті 993\~ЦК\~України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до частин першої та другої статті 509\~ЦК\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. За змістом ст. 1187, 1188 ЦК України, в їх системному зв`язку, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, зокрема транспортним засобом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі\~статтею 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Зокрема, відповідно до статті 999\~ЦК\~України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV). Згідно зі\~ст.\~6\~Закону\~№\~1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст.ст. 9, 22-28, 35\~Закону\~№\~1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому в Законі №\~1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства\~юстиції України,\~Фонду державного\~майна\~України від\~24\~листопада 2003\~року №\~142/5/2092 (далі - Методика). Згідно зі ст.\~1194\~ЦК\~України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Не може визнаватися підставою для пред`явлення вимоги у порядку суброгації до винної особи і той випадок, якщо позивачем отримано часткове відшкодування від страховика у добровільному порядку без пред`явлення до нього вимоги у судовому порядку. При цьому суд виходить з того, що саме відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно із цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 вищевказаного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями\~3\~і\~5\~вказаного\~Закону\~реалізує право вимоги, передбачене\~статтями 993 ЦК України, шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Саме така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 757/41971/15-ц. Відтак, в даному випадку, ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Уніка», як страховика [PERSON] (100000 грн. згідно полісу страхування) не перевищено, позивачем отримано часткове відшкодування від страховика у добровільному порядку без пред`явлення до нього вимоги у судовому порядку в розмірі 25264,06 грн. Відповідно до\~ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~передбачено, що\~\~розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно п.п.36.6 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. В даному випадку розмір франшизи встановлений полісом страхування відповідача складає 1000 грн. Таким чином, оскільки розмір завданої шкоди та виплаченого страхового відшкодування у розмірі 41076,54 грн. не перевищує ліміту відповідальності ПрАТ «СК «Уніка» у 100 000 грн., а тому суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, пред`явлених до відповідача, ліміт застрахованої цивільної відповідальності якого є більшим, ніж сплачене та пред`явлене у порядку суброгації страхове відшкодування. З врахуванням вищевикладених норм закону, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовної заяви в частині стягнення з відповідача суми встановленої франшизи в розмірі - 1000 грн., в іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 153 грн. 09 коп. пропорційно частині задоволених вимог (6,32 %).

Outcome: partial