Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

У серпні 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований між ним і [PERSON] 06 квітня 2023 року в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 145. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу з відповідачем є відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, різні погляди на життя. Ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам. За цих підстав позивач просить шлюб між ним і відповідачем розірвати та не надавати строк для примирення. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 26 серпня 2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія позовної заяви з доданими до неї документами вручена відповідачу 25.08.2025 року. В судове засідання позивач не з`явився, в своєму позові просив розглядати справу без його виклику. В свою чергу, відповідач у судовому засіданні 22 вересня 2025 року позов не визнала. Відповідач пояснила, що позивач є військовослужбовцем. З травня 2025 року шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо. Наміру поновлювати шлюбні відносини з відповідачем не має. Водночас просила надати строк для примирення тривалістю шість місяців. Ухвалою суду від 22 вересня 2025 року за клопотанням відповідача сторонам був наданий строк для примирення тривалістю два місяці, а провадження у справі зупинено. У встановлений судом строк примирення між сторонами не відбулося. Від відповідача надійшла заява про поновлення провадження у справі та розгляд справи по суті. В судове засідання 09.12.2025 відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується її власноручною розпискою, не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, тому розгляд справи завершено у відсутність відповідача. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 06 квітня 2023 року в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , про що складений актовий запис № 145. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Також судом установлено, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Як зазначено в позовній заяві, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. При розгляді справи суд керується тим, що відповідно до\~статті 51 Конституції України, а також\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~статтею 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Суд ураховує, що сторони припинили шлюбні відносини, в установлений судом строк примирення між сторонами не відбулося. Позивач не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем та в своєму позові наполягає на розірванні шлюбу. Отже, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд бере до уваги взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, зокрема небажання позивача зберегти шлюб, та вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач питання про відновлення її дошлюбного прізвища не ставила. Відтак прізвище відповідачу після розірвання шлюбу необхідно залишити « [PERSON] », що не позбавляє її права змінити прізвище у позасудовому порядку. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. Оскільки позов задоволено, відповідно до статті 141 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved