Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Дебт Коллекшн» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №3469701218/233975 у розмірі 6329 грн. 60 коп., суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.02.2020 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №3469701218/233975 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє,погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно умов кредитного договору товариство надало клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування позикою на наступних умовах: сума виданого кредиту\~2000,00 грн.; дата надання кредиту\~06.02.2020 року; строк кредиту\~22 дні; відсоткова ставка 1,85% на добу. У встановлені строки узгоджених дат повернення кредиту відповідач не виконав свої боргові зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором. Станом на 26.05.2025 року загальний розмір заборгованості становить 6329,60 грн., та складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2000,00 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 4329,60 грн. Відповідачу [PERSON] було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № 4149-49хх-хххх-7969, що підтверджується інформаційною довідкою. 31.05.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» укладено договір факторингу №1-31/05/21, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №3469701218/233975 від 06.02.2020 укладеним з [PERSON] 03.06.2021 року ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відступив право вимоги за кредитним договором №3469701218/233975 від 06.02.2020 до ТОВ «ФК «Дебт\~Коллекшн»,у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до Відповідача. Відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив відповідного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки «ФК Дебт Коллекшн», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед «ФК Дебт Коллекшн» за кредитним договором № 3469701218/233975 від 06.02.2020 року у розмірі 6326 грн. 60коп. Оскільки [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за вище вказаним договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, тому ТОВ «ФК Дебт Коллекшн»» змушене звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 10.10.2025 року відкрите провадження у справі та призначений судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 05.11.2025 року по підсистемі «Електронний суд» від представника відповідача Бабенка\~Р.В. надійшов відзив, в якому він вважає вимоги ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами. У відзиві зазначено, що позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували факт укладення кредитного договору між ТОВ «Гоуфінгоу» та відповідачем [PERSON] . Надана копія індивідуальної частини договору не містить власноручного підпису відповідача, відсутні відомості про використання кваліфікованого електронного підпису або будь-якого іншого засобу автентифікації особи, що унеможливлює встановлення факту волевиявлення відповідача на укладення правочину. Представник відповідача послався на положення статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до яких електронний договір вважається укладеним лише у разі, якщо особа висловила свою волю шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом або іншим ідентифікатором, який однозначно дозволяє встановити особу відправника. У даному випадку позивачем не надано доказів того, що саме відповідач вводив одноразовий ідентифікатор (OTP-код), що унеможливлює ідентифікацію особи, яка безпосередньо здійснила дії з укладення договору. Крім того, у матеріалах справи відсутні технічні журнали, лог-файли, або будь-які інші документи, які б підтверджували факт входу відповідача до особистого кабінету на сайті кредитора, створення заявки на кредит та погодження умов договору. Також представник відповідача звернув увагу, що надана довідка про переказ коштів не містить доказів належності банківської картки № [NUMBER] відповідачу. Відсутні виписки з банку або довідки фінансової установи, які б підтверджували, що вказаний рахунок відкрито на ім`я [PERSON] . Відтак твердження позивача про перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача є недоведеним. Щодо розрахунку заборгованості представник відповідача зазначив, що він складений з порушенням вимог пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України, оскільки не містить детального переліку дат нарахування процентів, періодів прострочення та розміру процентної ставки, що не дозволяє перевірити правильність обчислення суми заборгованості. У розрахунку відсутнє розмежування основного боргу, нарахованих відсотків, штрафних санкцій, що суперечить принципу визначеності позовних вимог. Крім того, представник відповідача вказав, що позивач не надав доказів набуття права вимоги за кредитним договором у належний спосіб. Надана копія договору факторингу не містить додатків, які б підтверджували передачу саме спірного кредитного зобов`язання. Відтак, позивач не довів свого статусу кредитора за спірним договором. Також у відзиві зазначено, що позов подано після спливу строку позовної давності. Зокрема, відповідно до умов договору строк користування кредитом становив 22 календарні дні, тобто з моменту укладення до 27.02.2020 року. Перебіг позовної давності розпочався з 28.02.2020 року і закінчився 28.02.2023 року. Оскільки позов подано до суду 22.08.2025 року, трирічний строк позовної давності сплинув, а отже, заявлені вимоги не підлягають задоволенню. У зв`язку з цим представником відповідача подано окреме клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності. Крім того, представник відповідача наголосив, що вимога позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500 грн. є явно завищеною, не відповідає складності справи та обсягу наданих послуг, що суперечить принципу розумності, передбаченому статтею 141 ЦПК України та з огляду на викладене просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» у повному обсязі; застосувати наслідки спливу позовної давності відповідно до статті 267 ЦК України; судові витрати покласти на позивача. 07.11.2025 року представник Позивача надіслав до суду через підсистему «Електронний суд» відповідь на відзив, у якій зазначив, що Кредитний договір між Первісним кредитором та Відповідачем укладено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора та електронного підпису, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач добровільно ознайомився з умовами публічної оферти, пройшов ідентифікацію, отримав одноразовий ідентифікатор, ввів його у відповідне поле та підтвердив акцепт натисканням кнопки «ТАК». Договір не оскаржувався, умови його не визнавалися недійсними та набуває чинності з моменту укладення. Доводи Відповідача про неукладення договору є безпідставними. Кредитні кошти\~були надані\~Позичальнику в\~безготівковій формі\~на банківську\~картку,\~зазначену при\~укладенні договору,\~через платіжного\~провайдера ТОВ\~«ПРОФІТГІД»,\~який проводить\~транзакції з\~дотриманням міжнародного\~стандарту безпеки\~PCI\~DSS.\~Власник карткового\~рахунку має\~ексклюзивний доступ\~до інформації\~про рахунок\~і може\~підтвердити отримання\~коштів.\~Відповідач не\~надав доказів\~про невиконання\~перерахування або\~те,\~що картка\~йому не\~належить.\~Перерахування підтверджується\~електронними документами\~платіжного провайдера,\~що є\~належними та\~допустимими доказами\~відповідно до\~законодавства.\~Щодо нарахування\~відсотків та\~пролонгації договору,\~представник позивача\~зазначає,\~що відповідач\~уклав кредитний\~договір на\~суму 2\~000\~грн.\~строком 22\~дні з\~фіксованою процентною\~ставкою 1,85?%\~на день.\~Проценти нараховуються\~щодня на\~залишок боргу,\~включно з\~пролонгацією у\~разі прострочення.\~Загальна заборгованість\~за договором\~становила 6\~329,60\~грн.\~(2\~000\~грн.\~основний борг\~та 4\~329,60\~грн.\~нараховані проценти).\~Відповідач добровільно\~погодився з\~умовами договору,\~зокрема щодо\~нарахування процентів\~у разі\~прострочення.\~Твердження про\~незаконність нарахування\~відсотків є\~безпідставними та\~відповідають ст.\~625\~ЦК України.\~Щодо позовної\~давності,\~згідно з\~ст.\~256,\~257\~ЦК України,\~загальна позовна\~давність становить\~3\~роки.\~Її перебіг\~був зупинений\~у період\~карантину (з\~12.03.2020\~по 30.06.2023)\~та під\~час воєнного\~стану (з\~24.02.2022\~до 04.09.2025).\~Таким чином,\~строк позовної\~давності не\~сплив і\~застосовувати його\~до вимог\~про стягнення\~за кредитним\~договором не\~потрібно.\~Що стосується\~ витрат на професійну правничу допомогу, то позивач надав розрахунок, який визначається на підставі договору, квитанцій та платіжних документів. Щодо відступлення прав вимоги, представник позивача зазначає, що кредитор може передати своє право вимоги іншій особі без згоди боржника, якщо інше не передбачено договором. Первісний кредитор передав право вимоги ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», а згодом ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН». Витяги з Реєстру боржників та договори про відступлення права вимоги підтверджують перехід права вимоги до Позивача. Враховуючи викладене, представник Позивача просить відзив Відповідача залишити без задоволення. Позивач подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило, заяв та клопотань від її імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України наявні підстави для вирішення судом справи за наявними матеріалами. В зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що 06.02.2020 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] було укладено договір №3469701218/233975 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора R52099, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 2000,00 грн., строком на 22 дні, тобто до 27.02.2020 року, із сплатою процентів 1,85% на добу та 675,25% річних від суми кредиту.(а.с.15-16). Як вбачається із повідомлення ТОВ «ПрофітГід» за номером транзакції 32020-21622-34442, була проведена успішна 2/6/2020 року в сумі 2000,00 грн. за реквізитами банківської карти № [NUMBER] хх-хххх-7969 (а.с.21). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України\~- «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст. 12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Згідно з ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. При цьому, відповідно до ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу,\~інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Кредитодавець Товариство з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику [PERSON] обумовлену договором суму грошових коштів. Відповідач скористався наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеним Договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. В подальшому,31.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс груп» та ТОВ «Гоуфінгоу» було укладено договір факторингу №1-31/05/21, відповідно до якого кредитор ТОВ «Гоуфінгоу» передав у повному обсязі, а новий кредитор ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» прийняв у повному обсязі право грошової вимоги, що належить кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі боржників (а.с.17-18 зворт.). Відповідно до умов вищезазначеного Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «СітіФінанс Груп» заміняє ТОВ «Гоуфінгоу» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «Гоуфінгоу» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 1-31/05/21 від 31.05.2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором фінансового кредиту № 3469701218/233975 від 06.02.2020 р. в сумі 6329 грн. 60 коп., яка складається з: 2000 грн. - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 4329грн. 60 коп. - простроченої заборгованості за відсотками (а.с.11). 03.06.2021 року між ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп»\~та ТОВ «ФК «Дебт коллекшн» було укладено договір №1-03/06/2021 відступлення права вимоги, відповідно до якого кредитор (ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп») передав у повному обсязі, а новий кредитор (ТОВ «ФК «Дебт коллекшн») прийняв у повному обсязі право грошової вимоги, що належить кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі боржників.(а.с.13-зворт.). Відповідно до умов вищезазначеного Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК Дебт Коллекш» заміняє ТОВ «ФК «СітіФінанс Груп» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог «ФК «СітіФінанс Груп» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №1-03/06/2021 від 03.06.2021 р. ТОВ «ФК Дебт Коллекш»\~набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором фінансового кредиту № 3469701218/233975 від 06.02.2020 р. в сумі 6329 грн. 60 коп., яка складається з: 2000 грн. - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 4329грн. 60 коп. - простроченої заборгованості за відсотками (а.с.10). Відповідно до\~виписки з\~особового рахунку\~за кредитним\~договором №3469701218/233975\~від 06.02.2020\~року заборгованість\~за період\~з 06.02.2020\~по 26.05.2025\~складає на\~суму:\~6329\~грн.\~60\~коп.,\~яка складається\~з:\~2000\~грн.\~-\~простроченої заборгованості\~за сумою\~кредиту;\~4329грн.\~60\~коп.\~-\~простроченої заборгованості\~за відсотками(а.с. 9). Як встановлено під час розгляду справи, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, що зазначена в кредитному договорі №3469701218/233975 від 06.02.2020, направлено досудову вимогу від 27.05.2025 за вих. б/н про погашення заборгованості по кредитному договору №3469701218/233975 від 06.02.2020 р. Не зважаючи на це, позичальник (відповідач) не виконав свого обов`язку та заборгованість не погасив (а.с.8). Відповідно до частини першої\~статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~статтею 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Дебт\~коллекшн»є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» та стало новим кредитором у зобов`язаннях за кредитним договором, який був укладений з [PERSON] . Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~- зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.\~76\~ЦПК України доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оцінивши надані позивачем докази, суд вважає доведеним, що 06.02.2020 року між первісним кредитором ТОВ «Гоуфінгоу», правонаступником якого є ТОВ ФК «Дебт Коллекшн» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3469701218/233975, на підставі якого останній отримав грошові кошти в розмірі 2000,00 грн. строком на 22 дні, однак [PERSON] уклавши вказаний кредитний договір, право вимоги за яким перейшло до позивача, свої зобов`язання за цим договором належним чином не виконав, внаслідок чого його заборгованість перед ТОВ ФК «Дебт Коллекшн» станом на дату пред`явлення даного позову, становить за тілом кредиту у розмірі 2000,00 грн. Що стосується заборгованості за процентами, суд зазначає наступне. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами в розмірі 4329 грн. 60 коп., мотивуючи тим, що прострочена заборгованість за процентами складає саме таку суму. Суд не погоджується з таким розміром процентів за користування кредитом, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Дана позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28.03.2018 року у справі №14-10цс18, та у постанові від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц. Враховуючи те, що договір кредитування було укладено на 22 дні, саме за цей період кредитор має право стягнути проценти в розмірі 703,60 грн., що передбачено п.п.1.3., 1.4 договору про надання фінансового кредиту № 3469701218/233975. В подальшому право позивача на нарахування процентів припиняється та за наслідками прострочення виконання грошового зобов`язання він має право на стягнення трьох процентів річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, якщо інший розмір не встановлено договором. Матеріали позову не містять жодних доказів пролонгації договору. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути заборгованість за основним кредитом 2000,00 грн. та заборгованість за процентами в сумі 703,60 грн., а всього 2703,60 грн., а отже позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відомості про те, що відповідач на час розгляду справи виконав свої зобов`язання за Договором №3469701218/233975 перед ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» в суду відсутні, як наслідок, суд вважає, що наявні достатні підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення суми боргу з відповідача на користь позивача. При цьому суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про застосування до даних правовідносин строку позовної враховуючи наступне. Позовна давність згідно\~ст. 256 ЦПК України\~це встановлений законом строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~ст. 257 ЦПК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки і може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1\~ст. 259 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 261 ЦПК України\~встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Отже, за змістом статей\~256,\~261ЦК України\~позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу). При цьому і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини. 06.02.2020 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір №3469701218/233975, згідно якого кредит надається строком на 22 дні, тобто до 28.02.2020 року. В даному випадку строк позовної давності мав би закінчитись 28.02.2023 року. Разом з тим, згідно з п. 12\~ Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України\~(в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтями 257,\~ 258,\~ 362,\~ 559,\~ 681,\~ 728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. 01.07.2023 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023\~завершено дію карантину. В той же час, 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України,\~Указом ПрезидентаУкраїни №64/2022\~із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу. Згідно з п. 19\~Прикінцевих таперехідних положень Цивільного кодексуУкраїни\~у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. 04.09.2025 року набув чинності закон №4434-ІХ про відновлення перебігу строків позовної давності. З огляду на викладене, доводи представника відповідача на те, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення із даним позовом до суду не відповідають положенням чинного законодавства, а тому не можуть бути підставою для відмови в позові. Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №8224 від 29.07.2025 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. (а.с. 26), який він просить стягнути з відповідача. Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: partial