Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у 2018 році [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] . Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] ». У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.09.2018 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту пред?явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач періодично сплачує аліменти згідно рішення суду на утримання дочки. Позивач вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дочки [PERSON] . Добровільно збільшувати розмір аліментів відповідач не бажає. На даний час виникла необхідність у зміні розміру аліментів у зв?язку з тим, що змінилася економічна ситуація в країні, сума стягуваних аліментів незначна, матеріальне становище позивача погіршилося, вона на даний час не працює, її заощаджених коштів не вистачає для належного утримання їхньої спільної дитини. Також зазначає, що їй відомо, що [PERSON] працює та отримує заробітну плату, однак інших аліментних платежів він не сплачує, його матеріальне становище поліпшилося, а тому він має можливість сплачувати аліменти на дочку у частці від заробітку. Враховуючи викладене вище, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.09.2018 на користь [PERSON] з 1200,00 грн. щомісяця на 1/4 частину від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. У матеріалах справи є заява про розгляд справи без її участі. У судове засідання віповідач у судове засідання не з`явився. Про час, дату та розгляд справи був належним чином повідомлений. Про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.11.2013 сторони зареєстрували шлюб 23.11.2013. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.07.2018 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.02.2014 сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до виконавчого листа Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.09.2018 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту пред?явлення позову 16.05.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ЧОРНОБАЇВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ №279 від 19.08.2025 [PERSON] проживає разом із [PERSON] та перебуває на її утриманні. Згідно ч. ч. 2, 3\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789X11 (78912) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 183 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно абзацу 2 ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 та у справі №372/2393/17 від 14 листопада 2018 року. Таким чином, діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того,\~закон\~не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8\~ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності та гармонійного розвитку дитини. За змістом ст.192\~СК України у системному зв`язку із положеннями ст. 182 СК України, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, суд зобов`язаний виходити з пріоритету інтересів дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54). З огляду на наведене вище, беручи до уваги те, що з моменту присудження аліментів (2018 року) дитина підросла і витрати на її утримання значно зросли, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 1200 грн. до частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів не є значним, відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~"Про\~судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved