Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 25.09.2025 [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом, сформованим в системі «Електронний суд» і уточнивши позовні вимоги (а.с. 34) просив стягнути з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» (далі відповідач) на його користь: заборгованість по заробітній платі у сумі 157646,55 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні до дати позову в сумі 19774,09 грн., а також продовжити його нарахування до дня фактичного розрахунку; інфляційні втрати у сумі 5186,67 грн. та три відсотки річних у сумі 544,20 грн., нараховані за період прострочення виплати заробітної плати до дати подання позову, а також продовжити їх нарахування до дня фактичного проведення повного розрахунку. Свої вимоги мотивував тим, що з 17.02.2020 по 14.08.2025 перебував у трудових відносинах з відповідачем. На день звільнення йому не була виплачена сума у розмірі 1577646,55 грн., що підтверджується розрахунковим листом за серпень 2025 року. Вказував, що відповідно до статті 117 КЗпП України у разі невиплати належних сум у встановлений строк роботодавець повинен виплатити працівнику середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно статті 625 ЦК України боржник, який прострочим виконання грошового зобов`язання зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. 03.12.2025 від представника відповідача АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» - Трофименко А.В. через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, згідно яких заперечує щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Вказувала, що відповідно до наказу № 13 від 04.06.2025 встановлений факт дії в товаристві режиму неповного робочого часу, а саме одноденного робочого тижня, із неповним робочим днем «понеділок», тривалістю 2 години. Позивач звільнився 14.08.2025, тому період стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить з 18.08.2025 (перший робочий день товариства після звільнення позивача) по 01.12.2025 (останній робочий день товариства, що передує дню розгляду справи, але не більше ніж за шість місяців). Кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні станом на 01.12.2025 складає 16 робочих днів. Сума середньоденного заробітку позивача складала 470,81 грн. У разі задоволення судом позовних вимог позивача, сума що підлягає стягненню з товариства становить 7532,96 грн., з якої підлягають утриманню податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. Щодо позовних вимог про стягнення штрафних санкцій передбачених статтею 625 ЦК України зазначила, що до трудових правовідносин не застосовується, оскільки відповідальність товариства настає виключно за нормами трудового законодавства. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Наполягав на стягненні з відповідача на його користь заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до повного розрахунку, а також інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період прострочення та до дня фактичного розрахунку. Відповідач АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи представника у судове засідання не направило, про причини неявки не повідомило. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду від 11.11.2025 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 04.12.2025. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ», звільнений з 14.08.2025 за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с. 2, 5-8, 27, 36-37, 41). Станом на день звільнення розрахунок по заробітній платі з позивачем не проведено Заборгованість АТ «Сумське\~машинобудівне науково-виробниче\~об`єднання -\~ІНЖИНІРИНГ» по заробітній платі перед [PERSON] станом на серпень 2025 року складає 157646,55 грн., що підтверджується розрахунковим листом\~АТ «Сумське\~машинобудівне науково-виробниче\~об`єднання -\~ІНЖИНІРИНГ» за серпень 2025 року. Суд бере до уваги розрахунковий лист на ім`я позивача виданий відповідачем, оскільки статтею 110 КЗпП України на власника або уповноважений ним орган при кожній виплаті заробітної плати покладено обов`язок повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Таким чином, судом встановлено, що позивачу не виплачено заборгованість з заробітної плати у розмірі 157464,55 грн., яка визнана відповідачем. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Виплата заробітної плати працівнику гарантована статтею 43 Конституції України. За вимогами статті 115 КЗпП, статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам\~регулярно в\~робочі дні\~у строки,\~встановлені колективним\~договором або\~нормативним актом\~роботодавця,\~погодженим з\~виборним органом\~первинної профспілкової\~організації чи\~іншим уповноваженим\~на представництво\~трудовим колективом\~органом (а\~в разі\~відсутності таких\~органів -\~представниками,\~обраними і\~уповноваженими трудовим\~колективом),\~але не\~рідше двох\~разів на\~місяць через\~проміжок часу,\~що не\~перевищує шістнадцяти\~календарних днів,\~та не\~пізніше семи\~днів після\~закінчення періоду,\~за який\~здійснюється виплата. Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно з частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Судом встановлено, що відповідач не виплатив позивачу всі суми, які належали останньому в день звільнення станом на 14.08.2025 у розмірі 157646,55 грн. і залишається не сплаченою на день ухвалення рішення, що свідчить про порушення відповідачем строків виплати заробітної плати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у вказаному розмірі. Відповідно до статті 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день звернення до суду з позовом, а також продовжити його нарахування до дня фактичного розрахунку. До позову долучено розрахунок середнього заробітку за період з 14.08.2025 по 25.09.2025 у розмірі 19774,09 грн., виходячи із середньоденної заробітної плати 470,81 грн. та кількості днів затримки розрахунку 42 дні. Відповідач погоджується з періодом розрахунку середньоденного заробітку з 18.08.2025 по 01.12.2025 за 16 робочих днів та середньоденним заробітком позивача у розмірі 470,81 грн. Разом з тим, відповідно до пункту 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі Порядок) основою для обчислення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку). Визначаючи суму середньоденного заробітку при звільненні [PERSON] слід виходити з урахуванням встановлення на підприємстві з 05.06.2023 дводенного робочого тижня з робочими днями «понеділок, вівторок» (Наказ № 46 від 31.05.2023) та з 09.06.2025 неповного одноденного робочого тижня із неповним робочим днем «понеділок» (Наказ № 13 від 04.06.2025). Позивач звільнився з роботи 14.08.2025, кількість робочих за останні два місяці перед звільненням за червень 2025 та липень 2025 (з урахуванням встановлення з 05.06.2023 на підприємстві неповного дводенного робочого тижня з робочими днями «понеділок, вівторок» та з 09.06.2025 неповного одноденного робочого тижня із неповним робочим днем «понеділок») складає 10 днів (червень 2025 6, липень 2025 4). Згідно відомостей, які містяться у розрахунковому листі за липень 2025 року нарахована відповідачем заробітна плата [PERSON] за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню складає 12390,97 грн. (червень 2025 3499,19 грн., липень 2025 8891,78 грн.). З урахуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, середньоденний заробіток позивача становить 1239,10 грн. (12390,97 грн. : 10 = 1239,10 грн.). Визначаючи суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] , розрахунок слід проводити з урахуванням періоду, встановленого частиною 1 статті 117 КЗпП України та встановлення на підприємстві з 09.06.2025 неповного одноденного робочого тижня із неповним робочим днем «понеділок» (Наказ № 13 від 04.06.2025). Таким чином, з урахуванням вимог статті 117 КЗпП України середній заробіток позивача за затримку розрахунку при звільненні за період з 18.08.2025 (перший робочий день товариства після звільнення позивача) по 01.12.2025 (останній робочий день товариства, що передує дню розгляду справи, але не більш як за шість місяців) становить 16 робочих днів (серпень 2, вересень 5, жовтень 4, листопад 4, грудень - 1), а тому середній заробіток за час затримки за період з 18.08.2025 по 01.12.2025 включно становить 19825,60 грн. (19825,60 грн. х 16 днів = 19825,60 грн.). Щодо вимоги про стягнення інфляційні втрат та трьох відсотків річних суд зазначає наступне. Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання та поширює свою дію на всі види зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто регулюється спеціальною нормою, тому передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин, що узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 11.11.2019 у справі № 757/14073/16-ц (провадження № 61-29305сво18). Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у сумі 5186,67 грн. та трьох відсотків річних у сумі 544,20 грн. задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість із заробітної плати у розмірі 157646,55 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 19825,60 грн. за період з 18.08.2025 по 01.12.2025 включно. Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Позивачі -\~у справах\~про стягнення\~заробітної плати відповідно\~до статті\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнені від сплати судового збору. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за вимогу про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Зважаючи на викладене, на підставі частини 1 статті 141 Цивільного процесуального\~кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та 1576,47 грн. на користь держави.

Outcome: partial