Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

26.11.2025 року від представника позивача Андрущенка М.В. надійшла до суду заява про поновлення строку для подання заяви та ухвалення додаткового рішення у справі №951/499/25, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує на те, що 10 листопада 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику ухвалено судове рішення, яким позов задоволено. Однак судом не вирішено питання про розподіл судових витрат на надання Позивачу - ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» - професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5000,00 грн. Згідно з ч. 3 ст.\~270\~ЦПК України розгляд спрви здійснюється без повідомлення учасників справи. Дослідивши зміст поданої представником позивача заяви та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із поданої представником заявника заяви та доданих до неї матеріалів, рішення суду від 10 листопада 2025 року, підписане суддею 20.11.2025 р., надійшло до електронного суду представника позивача 22.11.2025 р. Таким чином, враховуючи той факт, що заяву подано протягом п`яти днів з моменту отримання рішення суду, суд вважає, що строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення слід поновити. У провадженні Підволочиського районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 10 листопада 2025 року Підволочиським районним судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» 20620, гривень заборгованості за договором позики №4714820724 від 21 липня 2024 рокута судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійок. 26.11.2025 року представник позивача, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надіслав докази, що підтверджують понесення судових витрат, а саме: ордер серії АН №1685914 від 08.05.2025, договір №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025, акт №3633901052 приймання-передачі наданих послуг до Договору №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025, заявка №3633901052 про надання послуг від 02.07.2025, платіжна інструкція №102 від 25.11.2025. Пунктом 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України, визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Відповідно до п. 3 ч.1 ст.270 ЦПК Українисуд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Представником позивача Андрущенко М.В. своєчасно була подана заява в порядку ч. 8 ст.\~141 ЦПК України та своєчасно надані суду документи щодо понесених судових витрат після ухвалення судового рішення. Положеннями п. 4 ч. 1ст.1Закону\~України «Про\~адвокатурута адвокатськудіяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Положеннями 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Як вбачається із поданих документів в підтвердження понесених судових витрат, 06 травня 2025 року між адвокатом Андрущенко М.В. та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» було укладено Договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати на користь замовника послуги правничого та консультаційного характерів, а замовник приймати в порядку, визначеному цим договором оплачувати такі наданні послуги. Згідно Акту №3633901052 приймання - передачі складеного та підписаного сторонами, адвокат виконав наступні роботи: складання правової документації процессуального характеру (позовної заяви та клопотання про витребування доказів) та супровід процесу розгляду справи в суді з питань, пов`язаних із правами та інтересами замовника. Вартість вищевказаних робіт складає 5000 грн.. Відповідно до платіжної інструкції від 25.11.2025 позивач сплатив 5000 грн. адвокату Андрущенко М.В. Відповідно до ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до постанови Великої Палати ВС від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц, висвітлено правову позицію щодо вирішення питання про професійну правничу допомогу, де зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Крім цього, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розміробґрунтованими. У рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лавенте проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, загальна сума витрат на адвокатські послуги не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. На підставі рішення загальних зборів учасників змінено найменування юридичної особи: Товариство з обмеженою відповідальністю з «ІННОВА ФІНАНС» на «ІННОВА-НОВА», у зв`язку із чим 08.09.2025 р. внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Позивача, що підтверджується випискою з ЄДР юридичних осіб. За таких обставин, з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим ним на виконання таких робіт, тривалістю розгляду справи, а також враховуючи те, що позов задоволено, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача адвоката Андрущенко М.В. та стягнення із відповідача [PERSON] у користь ТОВ «ІННОВА НОВА» 5000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved