Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 16.01.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. за реєстровим № 39 про звернення стягнення на автомобіль марки Mitsubishi Lanser, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] , колір білий, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , виданий 06.08.2008 ВРЕР № 1 ГУМВС в м. Харкові, що належить на праві власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) - у рахунок задоволення вимог товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 37616221). Також позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат. Аргументи учасників справи. Позивач до канцелярії Київського районного суду м. Харкова надала заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач відзиву на позов до суду не надав. Рух справи. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 12.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін та третіх осіб. У судове засідання позивач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився. У судове засідання треті особи, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились. Враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує справу за відсутності ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. У провадженні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С. перебуває виконавче провадження за № [NUMBER] від 16.05.2019, яке відкрито на підставі виконавчого напису, вчиненого за заявою ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А, зареєстрованого в реєстрі за № 39 від 16.01.2019, в якому запропоновано звернути стягнення на майно позивача, яка є боржником. Цим виконавчим написом звернено стягнення на рухоме майно позивача, а саме: легковий автомобіль марки Mitsubishi Lanser, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] , колір білий, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , виданий 06.08.2008 ВРЕР № 1 ГУМВС в м. Харкові, який знаходився у заставі ПАТ «БАНК ФОРУМ» на підставі договору застави № 0049/08/05 Anewv/S-І від 07.08.2008 у межах відповідного кредитного договору від 06.08.2008. 16.05.2019 приватним виконавцем Семендяєвим О.С. у рамках виконавчого провадження за № [NUMBER] накладено стягнення на вищезазначений автомобіль. 07.08.2008 між позивачем та ПАТ «БАНК «ФОРУМ» укладений кредитний договір, відповідно до якого, виданий кредит у сумі 20342 доларів США строком до 06.08.2015 під 13% річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань за цим договором з [PERSON] укладений договір поруки № 0049/08/25-Anewv/S-2, за яким він зобов`язався солідарно з позивачем [PERSON] відповідати у повному обсязі перед ПАТ «БАНК «ФОРУМ» за повне і своєчасне виконання зобов`язань у рамках загального кредитного договору на автомобіль від 07.08.2008. Виконавчий напис за № 39 від 16.01.2019 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенком М.А без врахування того, що на час його вчинення, постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме п. 2 якого щодо кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, визнано незаконною та нечинною у вказаній частині, з моменту її прийняття, тобто, оспорюваний виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенком М.А. вчинений без достатніх на те правових підстав. Однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, однак при зверненні до нотаріуса з боку ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» не надано доказів, що останній є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «БАНК «ФОРУМ», включаючи право вимоги за договором застави № 0049/08/05 Anewv/S-І від 07.08.2008, що позбавило позивача як права заперечити проти вчинення виконавчого напису, так і подати нотаріусу докази на підтвердження своїх заперечень. Те, що оспорюваний виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенком М.А. вчинений без достатніх на те правових підстав та без документального підтвердження дійсного розміру кредиторської заборгованості, свідчать наступні обставини: Так, 01.12.2016 ПАТ «БАНК «ФОРУМ» звернувся до Київського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0049/08/25-Anew від 07.08.2008 у сумі 196 294,88 грн. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06.03.2017 у справі № 640/18836/16-ц стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «БАНК «ФОРУМ» заборгованість за кредитним договором у сумі 191 294,88 грн, а також судові витрати у сумі 2 869,32 грн, по 1 434,66 грн з кожного. За заявою [PERSON] від 03.04.2017 ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.08.2017 заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 06.03.2017 скасовано, цивільна справа № 640/18836/16-ц передана за підсудністю до Люботинського міського суду Харківської області. Заочним рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 15.01.2018 у справі № 640/18836/16-ц солідарно стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «БАНК «ФОРУМ» заборгованість за кредитним договором № 0049/08/25-Anewv від 07.08.2008 у розмірі 243 353,84 грн та судові витрати у розмірі 5 174,41 грн. Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 03.05.2018 задоволено заяви [PERSON] та [PERSON] та скасовано заочне рішення Люботинського міського суду Харківської області від 15.01.2018 у цивільній справі № 640/18836/16ц за позовною заявою ПАТ «БАНК «ФОРУМ» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 25.09.2018, яка набрала законної сили та в апеляційному порядку не оскаржувалася, задоволено клопотання [PERSON] та позовну заяву ПАТ «БАНК «ФОРУМ» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без розгляду. Таким чином, наведені обставини свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між ПАТ «БАНК «ФОРУМ» та позивачем [PERSON] у результаті укладення та виконання договору застави № 0049/08/05 Anewv/S-І від 07.08.2008, який і слугував підставою для вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анатенком М.А. виконавчого напису № 39 від 16.01.2019, та свідчать про наявність між сторонами спору. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України від 02.09.1993 № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-ХІІ), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону № 3425-ХІІ). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі - Порядок № 296/5). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону № 3425-ХІІ). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону № 3425-ХІІ та Глава 16 розділу ІІ Порядку № 296/5. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону № 3425-ХІІ, виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону № 3425-ХІІ, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі № 3425-ХІІ та Порядку № 296/5. З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст. 87 Закону № 3425-ХІІ та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172. Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ від 26.11.2014 за № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З системного аналізу наведених вище правових норм слід дійти висновку про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону № 3425-ХІІ). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений п. п. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. За правовим висновком, що викладений Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17, а також у постановах Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 640/3673/17, від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15 та від 25.03.2019 у справі № 629/3881/16-ц, - «…Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону № 3425-ХІІ у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису…». Суд зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Приймаючи дане рішення, суд виходить з диспозитивності та рівності сторін процесу, що сторони користуються рівними правами на власний розсуд. Кожна сторона зобов`язана довести перед судом ті обставини на які вона покликається. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, частиною першою статті 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За встановлених судовим розглядом обставин, суд доходить висновку про обгрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] , та як наслідок, вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Означених вище висновків суду матеріали справи не спростовують. При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Судові витрати. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Зважаючи на задоволення вимог позову [PERSON] у повному обсязі, суд стягує з відповідача на її користь судовий збір за подання даного позову у розмірі 1 211,20 грн та 605,60 грн. за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову, яка задоволена ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.08.2025. На підставі викладеного та

Outcome: approved