Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

25.09.2025 до суду звернувся представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позові вказав, що 07.02.2022 між сторонами було укладено договір про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконав повністю та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000 гривень на банківську картку позичальника. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за договором про надання кредиту належним чином не виконав. Таким чином, представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором № 446196-КС-001 про надання кредиту від 07.02.2022 року, що становить 29 713,13 грн та складається з прострочених платежів по тілу кредиту 10 000,00 грн, прострочених платежів по процентах 18 213,13 грн, суми прострочених платежів за комісією 1 500 грн. Також прохав стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 30.09.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Мовчан В. В. в судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохав справу розглядати без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07.02.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено договір №446196-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 гривень на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк кредиту 24 тижні. Процентна ставка 1,07766643% в день, фіксована. Комісія за надання кредиту 1500 гривень. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а. с. 22-35). Договір укладено шляхом надсилання позивачем пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту та прийняття (акцепт) цієї пропозиції [PERSON] . Також позивачем надано паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а. с. 20-21). Судом також встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору на банківську картку № [NUMBER] було перераховано 07.02.2022 10 000 гривень (а. с. 37). Як вбачається з відповіді АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-251124/64608-БТ від 25.11.2025 картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Згідно виписки по рахунку [PERSON] № [NUMBER] 07.02.2022 на рахунок відповідача зараховано 10 000 гривень. Крім цього позивачем надано копію правил надання споживчих кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» від 05.11.2021 року (а. с. 38-47). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] має непогашену заборгованість за договором №446196-КС-001 у розмірі 29 713,13 грн та складається з прострочених платежів по тілу кредиту 10 000,00 грн, прострочених платежів по процентах 18 213,13 грн; суми прострочених платежів за комісією 1 500 грн (а. с. 19). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути зі [PERSON] заборгованість за кредитним договором та задовольнити позовні вимоги. Крім цього згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому зі [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved