Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 08.07.2021 року між Акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22035000520789 про надання кредиту, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладених на нього обов`язків виникла заборгованість, яка станом на 27.09.2023 року становить за залишком простроченого кредиту в сумі 37396,03 грн., залишок простроченої комісії в розмірі 18692,90 грн. 11\~квітня 2024\~року між\~АТ «Банк\~Кредит Дніпро»\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «САНФОРД\~КАПІТАЛ» було\~укладено договір\~факторингу №11/04/24,\~відповідно до\~умов якого\~до позивача\~перейшло право\~вимоги за\~кредитним договором\~№ 22035000520789.\~У зв`язку\~з чим,\~позивач звернувся\~до суду\~з вказаним\~позовом просив\~суд стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованість\~за кредитним\~договором №\~22035000520789\~у розмірі\~56358,93\~грн.,\~витрати зі\~сплати судового\~збору у\~розмірі 2422,40\~грн.\~та на\~оплату професійної\~правничої допомоги\~у розмірі\~7200,00\~грн. Ухвалою суду від 19.02.2025 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відповідачу [PERSON] направлялися копія ухвали суду про відкриття провадження, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідач правом на відзив не скористався. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 08.07.2021 року АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] уклали кредитний договір № 22035000520789 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом в повному обсязі. Згідно з п. 1.2. кредитного договору, банк надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 38640 грн.; строк кредитування 48 місяці; кінцева дата погашення кредиту 08.07.2025; цільове призначення - на споживчі потреби, процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001 % річних, процентна ставка за користування кредитом на прострочену заборгованість - 56,0 % річних. Відповідно до розрахунку заборгованості до кредитного договору № 22035000520789 від 08.07.2021 року у [PERSON] станом на 10.04.2024 року становить за залишком простроченого кредиту в сумі 37396,03 грн., залишок простроченої комісії в розмірі 18692,90 грн. З матеріалів справи вбачається, що 11 квітня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №11/04/24. Як вбачається зі змісту договору факторингу 11/04/24 від 11 квітня 2024 року ціна продажу - це сума грошових коштів, що сплачується фактором клієнту після підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників на умовах даного договору, розмір якої встановлюється пунктом 7.1 цього договору. Відповідно до пунктів 7.1 в якості ціни за придбання (відступлення) Прав Вимоги, Фактор сплачує Клієнту плату (ціну продажу) в розмірі, що станом на дату підписання стороною цього договору складає 5\~400\~004,00 без ПДВ.. Акт за Договором Факторингу № 11/04/24 від 11 квітня 2024 року був підписаний сторонами 11 квітня 2024 року, у вказаному акті зокрема зазначено, що згідно з вимогами п. 6.2.2 Договору факторингу №11/04/24 від 11 квітня 2024 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників …, складений за формою згідно із Додатком №1 до Договору. Відповідно до платіжної інструкції №18 від 11.04.2024 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» здійснила перерахування коштів на рахунок АТ «Банк Кредит Дніпро» в розмірі 5\~400\~004,00 грн., призначення платежу «Плата за відступлення права вимоги зг.дог Факторингу №11/04/24 від 11.04.2024. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №11/04/24 під номером 809 перейшло право вимоги за договором № 22035000520789 від 08.07.2021 року укладеного з [PERSON] в розмірі 56359,51грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультрактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до положень статей 512,514\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 56358,93 грн., яка складається з заборгованості по простроченому кредиту у розмірі 37396,03 грн. та залишку прострочених комісій в сумі 18962,90 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2422,40 грн., а також витрат позивача на правову допомогу. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то на підставі ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача необхідно відшкодувати витрати, пов`язані з оплатою судового збору в повному обсязі. Оцінюючи обґрунтованість заяви позивача в контексті положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об`єктивно необхідним на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 7200 грн. є необґрунтованою, оскільки не відповідає критеріям співмірності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та критерію реальності таких витрат (обсяг юридичної та технічної роботи, пов`язаної з розглядом справи у суді та її доцільністю). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На підтвердження надання правової допомоги представником позивача надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер про надання правничої допомоги, договір про надання правничої допомого №1/04 від 01.04.2024 року, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» в особі керуючого партнера Маслюженко М., розрахунок вартості робіт, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №4, реєстр боржників. Таким чином, беручи до уваги обсяг та зміст позовних вимог, складність справи, обсяг виконаних представником позивача робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу в розмірі 4000 грн., оскільки такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність, об`єм справи та зміст процесуальних дій, вчинених представником позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial