Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із заявою, у якій просив стягнути з відповідача 29417 грн. 16 коп. страхового відшкодування в порядку регресу. Мотивував позовні вимоги тим, що 08.12.2023 року о 13 год. 40 хв. на автодорозі Т1402, по вул. Дрогобицькій, в с. Криниця, Стрийського р-ну, Львівської обл., водій [PERSON] керував транспортним засобом марки «Рено» номерний знак [NUMBER] з напівпричепом марки «Когель» номерний знак [NUMBER] , під час руху якого злетів лід та пошкодив\~автомобіль марки «Фольксваген» номерний знак [NUMBER] , чим порушив вимоги пункту 2.3 «А» ПДР України, завдавши при цьому останньому транспортному засобу механічних пошкоджень. Зазначив, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Рено» номерний знак [NUMBER] була застрахована згідно з полісом № ЕР-213637276 у ПрАТ «СК «УСГ». Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 10.01.2024 року у справі № 447/4192/32 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Таким чином, відповідач вчинив ДТП та залишив місце події. У зв`язку з наведеним, власник пошкодженого транспортного засобу марки «Фольксваген» номерний знак [NUMBER] звернувся до страховика з повідомленням про ДТП та про виплату страхового відшкодування, яке в подальшому виплачено у розмірі 29417 грн. 16 коп. Вказав, що на підставі підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідач залишив місце події, позивач має право регресної вимоги до [PERSON] . З огляду на вказане, просив позовні в вимоги задовольнити, а судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою від 24.09.2025 року позовну заяву залишено без руху, стороні позивача надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних у такій. 29.09.2025 року Пустомитівським районним судом Львівської області отримано заяву представника позивача [PERSON] , якою усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою від 29.09.2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 08.12.2023 року о 13 год. 40 хв. на автодорозі Т1402, по вул. Дрогобицькій, в с. Криниця, Стрийського р-ну, Львівської обл., водій [PERSON] керував транспортним засобом марки «Рено» номерний знак [NUMBER] з напівпричепом марки «Когель» номерний знак [NUMBER] , під час руху якого злетів лід і пошкодив\~автомобіль марки «Фольксваген» номерний знак [NUMBER] , чим порушив вимоги пункту 2.3 «А» ПДР України, завдавши при цьому останньому транспортному засобу механічних пошкоджень, після чого залишив місце події та не повідомив про неї орган чи підрозділ поліції. Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 10.01.2024 року у справі № 447/4192/32 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 23.01.2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. Згідно полісу № ЕР-213637276 від 09.03.2023 року, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Рено» номерний знак [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «УСГ». Страховий ліміт за шкоду, завдану життю і здоров`ю, становить 320000 грн, за шкоду, завдану майну, 160000 грн. 09.12.2023 року власник транспортного засобу марки «Фольксваген» номерний знак [NUMBER] [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «УСГ» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а 14.12.2023 року із заявою про виплату страхового відшкодування. З ремонтної калькуляції № ОСЦВ-1269 від 13.12.2023 року, страхового акту № ОСЦВ-1269 від 17.01.2024 року, розрахунку суми страхового відшкодування від 17.01.2024 року, протоколу-узгодження про розмір страхового відшкодування, платіжної інструкції № 53266 від 17.01.2024 року вбачається, що ПрАТ «СК\~«УСГ» сплачено\~на користь\~власника автомобілямарки «Фольксваген» номерний знак [NUMBER] [PERSON] 29417 грн. 16 коп. страхового відшкодування. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до підпункту «В» пункту 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо така особа після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 31 цього Закону) чи відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, або така особа до проведення зазначеного огляду вжила алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, а також лікарські засоби (лікарські препарати), виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Як встановлено судом, відповідач вчинив ДТП, після чого залишив місце події і не повідомив про неї орган чи підрозділ поліції. Відтак, позивач набув право регресної вимоги до відповідача в межа суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 29417 грн. 16 коп. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду\~на вказане,\~суд приходить\~до висновку,\~що мотиви,\~якими представник\~позивача мотивував\~позовні вимоги,\~знайшли своє\~підтвердження під\~час судового\~розгляду,\~а тому\~такі слід\~задовольнити та\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~29417\~грн.\~16\~коп. страхового відшкодування в порядку регресу. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 3028 грн.

Outcome: approved