Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась вищевказана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог, представником позивача адвокатом Дьяченко Е.В. зазначено, що між сторонами 05.12.2020 року Деснянським районним в м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було зареєстровано шлюб та складено актовий запис №1069. Від шлюбу [INFO] народилась дитина - [PERSON] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.03.2023 року у справі №361/3755/22 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання між сторонами шлюбу, дитина залишилась проживати з матір`ю. Позивач зазначає, що добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а також за рішенням суду №361/3777/22 з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки, також зазначає, що він бажає займатись вихованням дитини та спілкуватись з нею, однак мати сина - відповідач [PERSON] чинить йому перешкоди. Між сторонами не досягнуто порозуміння щодо способу участі батька у вихованні доньки, тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. З урахуванням наведеного, позивач просить усунути перешкоди батьку [PERSON] у спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , шляхом визначення способу участі батька у вихованні дитини та графіку періодичних побачень з дитиною, а саме: - кожного тижня щомісяця з 10-00 год. суботи до 17-00 год. неділі без присутності матері; щороку з нагоди дня народження доньки [INFO] , спільний відпочинок з 10-00 год. до 17-00 год. без присутності матері; напередодні зустрічей надавати [PERSON] точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини [PERSON] , [INFO] , у разі настання таких змін, повідомити про це особисто [PERSON] на наступний день з дня настання таких обставин; батько дитини забирає дитину та повертає її за місцем проживання матері або за домовленістю між батьками. Сповіщені про час та дату розгляду справи позивач та його представник адвокат Дьяченко Е.В. до зали суду не з`явились, від останнього надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідач [PERSON] , належним чином сповіщена про час та дату розгляд справи, до зали суду не з`явилась, правом на відзив на позовну заяву не скористалась. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, натомість надав заяву про розгляд справи без його участі та долучив висновок як додаток до рішення виконавчого комітету Зазимської сільської ради від 26.12.2024р. №758. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 05.12.2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.03.2023 року у справі №361/3755/22. Від шлюбних відносин, [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується належним чином завіреною копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області №361/3777/22 з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття, та на утримання [PERSON] у розмірі 1000,00 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до наданого суду висновку від 26.12.2024 року №758, орган опіки та піклування Зазимської сільської ради вважає доцільним визначити спосіб участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та встановити наступний графік спілкування: кожну суботу або неділю з 11:00 год. до 17:00 год. у присутності матері дитини за попереднім погодженням з нею, а також рекомендувати батьку приймати активну участь у житті малолітньої дитини [PERSON] в дошкільному закладі, відвідувати свята тощо. Внаслідок відсутності порозуміння між батьками з питання участі у вихованні доньки, між сторонами виник спір, при вирішенні якого, суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 р. року по справі «Хант проти України»). Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч. 8ст.7СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно дост. 141 Сімейного кодексу Українимати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК Українипередбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частиною 3 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За таких обставин, суд застосовує положення Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), за яким дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно дочастин5, 6ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що мати дитини створює йому перешкоди у спілкуванні та вихованні з малолітньою донькою, а тому просив визначити участі його участі, як батька, у вихованні доньки. Надаючи оцінку представленим у справі доказам, враховуючи встановлені обставини справи, відношення сторін спору один до одного, судом встановлено, що перешкоди у спілкування позивача з донькою пов`язані, перш за все, неможливістю між сторонами самостійно досягти домовленості щодо участі батька у вихованні доньки. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування батька з донькою буде перешкоджати її нормальному розвитку, оскільки дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Враховуючи вищенаведені вимоги закону, з метою задоволення максимальних інтересів дитини, які переважають за інтереси батьків, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у вихованні дитини, враховуючи вік, стать, стан здоров`я, психоемоційний стан дитини її віку, принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку, що позивач має гарантоване законом, рівне з матір`ю дитини, право на спілкування зі своєю донькою та право на її виховання. Вирішуючи питання про визначення регламенту участі батька у вихованні дитини, суд, з метою дотримання пріоритету інтересів дитини, не підходить до вирішення такого питання з надмірною формальністю, оскільки вирішення спору між батьками по суті за формальними підставами, не буде відповідати інтересам дитини в отриманні достатньої батьківської турботи та виховання від обох батьків. При цьому,судом також враховуються вимоги ст.ст.12,13ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ході розгляду справи відповідач не запропонувала свій варіант регламенту участі батька у вихованні з дитиною й не пред`явила зустрічних вимог щодо встановлення запропонованого нею регламенту, а тому з урахуванням вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу виключно в межах позовних вимог, заявлених позивачем, на підставі доказів, поданих учасниками справи, а також висновку органу опіки та піклування. Водночас, судом враховуються побажання сторін з приводу визначення графіку, вік дитини, яка є малолітньою та незалежно від наявності високої емоційної залежності від матері, потребує турботи в рівній мірі як матері, так і батька. У відповідності до абзацу 2 ч. 2 ст. 159 СК України в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. З урахуванням всіх встановлених в ході судового розгляду обставин, суд в цілому погоджується з висновком органу опіки та піклування від 26.12.2024 року №758, якими визнано право батька та дитини на спілкування, але не може в повній мірі прийняти визначений порядок, оскільки в ньому не враховано теперішній психоемоційний стан дитини її віку. Також, з метою уникнення виникнення між сторонами суперечок, що буде негативно впливати на дитину, задля досягнення гармонії у спілкуванні між батьками та донькою, суд вважає доцільним визначити графік спілкування дитини з батьком в тому порядку, який буде зручними як для батьків, так і для самої дитини. Враховуючи наведене та позиції позивача, з метою забезпечення фактору стабільності, який надає дитині можливості нормально розвиватись, враховуючи вік дитини, її режим дня, стан здоров`я, та необхідність забезпечення психологічно комфортних умов для дитини, звичайного ритму життя дитини та такий, що буде сприяти її стабільному та нормальному розвитку, суд доходить висновку, що порядок участі батька у вихованні малолітньої [PERSON] , необхідно встановити таким чином: - перебування [PERSON] з донькою [PERSON] без присутності матері - [PERSON] - з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, з 18:00 год. кожної першої та третьої п`ятниці поточного місяця до 20:00 год кожної першої та третьої суботи поточного місяця; святкові дні (Різдво, Новий рік, Великдень, день народження дитини) - в порядку чергування - рік через рік - батько забирає дитину перед днем святкування в 12.00 год. та повертає наступного дня до 18.00 год; зустрічі з дитиною під час її хвороби та брати участь у її лікуванні; необмежене спілкування з дитиною засобами мобільного зв`язку, у соціальних мережах, мессенджерах (Telegram, Viber, Twitter, WhatsApp, і т.д), враховуючи інтереси, стан здоров`я дитини та графік навчання дитини; при неможливості виконання графіку батько завчасно повідомляє матір а матір - батька дитини; при спілкуванні з донькою обов`язковим є урахування стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини. Покласти на батька [PERSON] відповідальність за безпеку і здоров`я малолітньої доньки [PERSON] під час перебування з ним. Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни обставини, пов`язаних із віком дитини, при наявності спору між батьками, позивач/відповідач не позбавлені можливості згідно вимог ст. 158 СК України звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно ст. 159 СК України, знову звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини.

Outcome: partial