Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором від 12.01.2023 у розмірі 15888,64 грн та понесені судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.01.2023 відповідач уклав з АТ Акцент-Банк кредитний договір АВН0СТ155101673527640548, згідно з яким отримав кредит в розмірі 8800 грн строком на 36 місяців зі сплатою процентів в розмірі 75,00 щорічно. Відповідач зобов?язання за договором не виконав, у зв?язку з чим станом на 02.04.2025 заборгованість становить 15888,64 грн: 8467,88 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 7420,76 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.05.2025 справу передано до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та позивачем відповідачу надіслано копію позовної заяви та доданих до неї документів, проте судова кореспонденція повернулась на адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберінання». У постанові Верховного Суду від 19 грудня 2022 року у справі № 910/1730/22 вказано, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ЦПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 910/8197/19, від 09 грудня 2021 року у справі № 911/3113/20). Приймаючи до уваги, що відповідач у строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 18.07.2022 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ А-Банк з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ А-Банк відповідач ініціював встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримав платіжну картку, як засіб доступу до зазначеного рахунку. Пізніше, 12.01.2023, на підставі вказаного договору, Відповідач отримав кредит у розмірі 8800,00 грн строком 36 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 75,00% річних (споживчий кредит Швидка готівка), що підтверджується Паспортом споживчого кредиту за програмою Швидка готівка, заявою про надання послуги Швидка готівка №АВН0СТ155101673527640548. Матеріалами справи\~підтверджується,\~що Банк\~свої зобов`язання\~за Договором\~виконав в\~повному обсязі,\~а саме\~надав відповідачу\~кредит у\~розмірі 8800\~грн відповідно\~до умов\~ Договору,\~а саме\~шляхом перерахування\~коштів на\~платіжну карту\~відповідача.\~Ця обставина\~підтверджується меморіальним\~ордером № TR.28072913.36457.65455 від 12.01.2023. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~ \~ \~ \~Отже, суд дійшов висновку про досягнення між сторонами згоди на укладення кредитного договору. Окрім того, доказом такої згоди з боку відповідача є той факт, що відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується відповідною випискою по рахунку. Тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто щодо стягнення тіла кредиту, а також відсотків за користування кредитними коштами. Згідно з випискою по кредиту станом на 02.04.2025 заборгованість становить 15888,64 грн: 8467,88 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 7420,76 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. Відповідно до частини 1 статті 12\~Цивільного процесуального\~кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Положеннями частин 1 та 3 статті 83\~Цивільного процесуального\~кодексу України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України). Разом з цим Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що Відповідач був позбавлений можливості у порядку частини 4 статті 83\~Цивільного процесуального\~кодексу України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). Водночас, за приписами частини 4 статті 12\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надав належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед Позивачем. Підсумовуючи, враховуючи надані докази, суд дійшов висновку про доведеність суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 888,64 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судові витрати, понесені позивачем в сумі 2422,40 грн згідно зі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved