Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивач ТОВ « Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначає, що 18.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та [PERSON] , було укладено договір про надання споживчого кредиту № 345282, за умовами якого ТОВ «Слон кредит» надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 16250,00 грн., а останній зобов`язався повернути використану суму в строк до 18.08.2021р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами, на умовах визначених Договором кредиту. ТОВ «Слон кредит» належним чином виконало свої зобов`язання за Договором №345282 від 18.08.2020р., надавши позичальнику грошові кошти, в порядку визначеному Договором. 30.06.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №30-06/2021, за умовами якого, ТОВ «Слон кредит» відступає, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Слон кредит» права вимоги до боржників за Договорами кредиту, зокрема й за Договором про надання споживчого кредиту № 345282 від 18.08.2020р., укладеним між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] 10.01.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір про відступлення права вимоги № 10-01/2023, за умовами якого, ТОВ «Вердикт Капітал» відступає, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за Договорами кредиту, зокрема й за Договором про надання споживчого кредиту № 345282 від 18.08.2020 р., укладеним між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором про надання споживчого кредиту № 345282 від 18.08.2020 р., заборгованість відповідача за яким, станом на день подачі позову до суду складає 18509,84 грн., з яких: 12232,15 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 5283,07 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 803,60 грн. - інфляційні збитки; 191,02 грн.- 3% річних. Як зазначає позивач, оскільки [PERSON] порушив умови договору про надання споживчого кредиту № 345282 від 18.08.2020 р. щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» за даним Договором в розмірі 18509,84 грн., тому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» дану суму, а також понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та на правову допомогу у розмірі 9000 грн.. Ухвалою суду від 11.11.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу та відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованим повідомленням. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу [PERSON] повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній», що вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до пункту 4 частини восьмої\~статті 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження №12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18. Станом на день розгляду справи відзиву на позовну заяву не надходило. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 18.08.2020 р. між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» було укладено Договір № 345282 про надання споживчого кредиту, за умовами якого ТОВ «Слон кредит» надав відповідачу кредит в розмірі 16250,00 грн., зі сплатою процентів, з кінцевим терміном повернення 18.08.2021р., а [PERSON] зобов`язався повернути зазначені кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. У графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту № 315282, ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] узгоджено кількість платежів, дати платежів (періодичність внесення щомісячно), суми кредиту до сплати, нараховані відсотки до сплати та загальні суми платежів до сплати. Відповідач також ознайомлений із Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, що зазначена у Паспорті споживчого кредиту, що підтверджується його особистим підписом. 30.06.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №30-06/2021, за умовами якого, ТОВ «Слон кредит» відступає, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Слон кредит» права вимоги до боржників за Договорами кредиту, зокрема й за Договором про надання споживчого кредиту № 345282 від 18.08.2020 року, укладеним між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] .. Оскільки відповідач належним чином не виконував зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту № 345282 від 18.08.2020 року, за останнім утворилась заборгованість, яка станом на 18.08.2021 р. складає 18509,84 грн., з яких: 12232,15 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 5283,07 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 803,60 грн. інфляційні збитки; 191,02 грн. 3% річних. 10.01.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір про відступлення права вимоги № 10-01/2023, за умовами якого, ТОВ «Вердикт Капітал» відступає, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за Договорами кредиту, зокрема й за Договором про надання споживчого кредиту № 345282 від 18.08.2020р., укладеним між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] .. Таким чином, станом на день звернення позивача до суду, за відповідачем наявна непогашена заборгованість за основною сумою боргу за Договором про надання споживчого кредиту № 345282 від 18.08.2020 р. в розмірі 18509,84 грн. Відповідно до ч. 1\~ст.509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі\~ст.\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1статті 530\~ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 611\~ЦК\~України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~статтею 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 345282 від 18.08.2020р., відповідачем не оспорюється та відповідач не надав суду документальних доказів на спростування заявлених вимог позивача, зокрема доказів про погашення заборгованості за спірним кредитним договором, а матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов кредитного договору, а інших підстав, що б свідчили про припинення між сторонами грошового зобов`язання, судом також не встановлено. Відповідно до\~ст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У відповідності до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр», яке є правонаступником кредитодавця, в загальному розмірі 18509,84 грн. Враховуючи викладене, оскільки доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 34528 2від 18.08.2020р. в загальному розмірі 18509,84 грн. Позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України\~визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Між ТОВ «Коллект Центр» та ФОП [PERSON] укладено Договір про надання правової допомоги № 04/10-2024 від 04.10.2024р. Обсяг виконаних\~робіт визначений\~у Витязі\~з Акту\~№ 12\~про надання\~юридичної допомоги\~від 30.09.2025\~р.,та\~заявці на\~надання юридичної\~допомоги №\~6 згідно з якими, позивачу надано правову допомогу на суму 6000,00 грн. Дану винагороду було сплачено позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією № 0564490001 від 15.10.2025 р. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 р., застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Враховуючи особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, а також характер виконаної адвокатом роботи з врахуванням складності справи, а саме, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором є незначної складності та критерій розумності її розміру, суд вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу за складання позовної заяви в розмірі 9000,0 грн., як просить позивач в позові, є завищеним, а тому суд дійшов висновку про зменшення розміру зазначених витрат та стягнення відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. понесеного судового збору.

Outcome: approved