Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Позивач ТОВ "Сучасний Факторинг" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21.09.2021 між ТОВ "Сучасний Факторинг"та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №20210046141, згідно умов якого кредитодавець надав відповідачу кредит в розмірі 16800 грн. Сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном 12 календарних місяців та платності 4,5% в місяць, комісія за управління (обслуговування) кредиту 672,00 гривень. Відсоткова ставка складає 0,01% (нуль цілих одна сота відсотки). Комісія за надання кредиту складає 1 800,00 гривень. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 199,67 %. Відповідно до п.3. Кредитного договору надання кредиту здійснюється відповідно до його цільового призначення (п.2.5) шляхом перерахування/утримання кредитних коштів: - у розмірі 15 000 грн. на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] ; Сума кредиту (його частина) перераховується Кредитором протягом трьох календарних днів з дати укладення цього Договору (п.3.3). Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитом, в результаті чого у неї виникла заборгованість, яка станом на 18.08.2025 р. становить 21202.13грн, яка складається з загальної заборгованості за тілом кредиту :- 14000.13 грн., заборгованості за сумою комісії - 7202 грн. Так, як відповідач добровільно не сплатила кредит в повному обсязі, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 21202..13грн. та судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просили про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повдомлена належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеіралів справи вбачається, що 21.09.2021 між ТОВ "Сучасний Факторинг" та [PERSON] укладено кредитний договір №20210046141, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 15000грн., строком на 12 календарних місяців, зі сплатою відсотків в розмірі 4.5% в місяць, комісія за управління(обслуговування)кредитом 672грн.. Сторонами за допомогою ІТС Кредитора (інформаційно-телекомунікаційна система), доступ до якої забезпечується Позичальнику через Веб-сайт, укладено кредитний договір. .. Електронна ідентифікація Позичальника в ІТС Кредитора здійснюється при вході Позичальник в Особистий кабінет в порядку визначеному ЗУ «Про електронну комерцію». При цьому, Позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Кредитора. П.2.2 передбачає, що Кредитор надає Позичальнику кредит у гривні у сумі та на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії, інші супутні платежі та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно п.2.9 Основного договору Сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються Позичальникові на умовах строковості, а саме терміном 12 календарних місяців та платності 4,5% в місяць, комісія за управління (обслуговування) кредиту 672,00 гривень. Відсоткова ставка складає 0,01% (нуль цілих одна сота відсотки). Комісія за надання кредиту складає 1 800,00 гривень. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 199,67 %. Відповідно до п.3. Кредитного договору надання кредиту здійснюється відповідно до його цільового призначення (п.2.5) шляхом перерахування/утримання кредитних коштів: - у розмірі 15 000 грн. на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] ; Сума кредиту (його частина) перераховується Кредитором протягом трьох календарних днів з дати укладення цього Договору (п.3.3). Позивач виконав свої зобов"язання перед позичальником, надавши йому кредитні кошти в розмірі і на умовах визначених у договорі. Позичальник неналежним чином виконувала свої зобов"язання по поверненню кредиту, тому у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 21202.13 грн. Статтею 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ст.628 ч.2 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідност.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;. Аналізуючи письмові докази по справі, судом встановлено, що оскільки віцдповідачка неналежним чином виконували умови кредитного договору, станом на 18.08.2025 р. розмір заборгованості за тілом кредиту :-становить 14000.13 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за рішенням суду. Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією, суд зазначає наступне. Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа №496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірність нарахування комісії за обслуговування кредиту, оскільки з тексту позовної заяви та доданих до неї документів не випливає обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 7202 грн.задоволенню не підлягають. Відповідно до ч 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позовних вимог судові витрати , пов"язані з розглядом справи, покладаються на відповідача ( ч 2 ст.141 ЦПК України) Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн.40коп., який підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1599.28 грн. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. 20.06.2025 року між ТОВ "Сучасний Факторинг" та АБ «Тараса Онищенка» укладено договір про надання правничої допомоги № 20/06-СФ. Згідно із актом прийому-передачі №462 від 20.06.2025 року адвокатське бюро надало ТОВ "Сучасний Факторинг" правничу допомогу по цивільній справі в розмірі 6500 грн. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан сторін. В даному випадку при розгляді саме цієї справи, витрати на правничу допомогу, на думку суду, не є співмірними зі складністю справи. Враховуючи надані докази щодо понесених по справі судових витрат, приймаючи до уваги співмірність зі складністю та обсягу наданих послуг позивачу, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача в розмірі 6500 грн.

Outcome: partial