Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту б/н від 20.02.2018. Стислий виклад позиції позивача. Відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписав заву б/н від 20.02.2018, згідно з якою їй було видано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт. В подальшому 19.04.2023 відповідачем підписано іншу заяву, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому в договорі. У свою чергу, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за вказаним договором у відповідача виникла заборгованість, яка становить 257077,21 грн. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 257077,21 грн. та сплачену суму судового збору в розмірі 3486,78 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 29.08.2025 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач надала відзив на позовну заяву. Відповідач просить суд відмовити АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» у позові оскільки анкета-заява не містить узгодження істотних умов кредитного договору (ліміт, відсотки, вид картки) згідно зі статтями 638, 1054 ЦК України та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду (справа № 342/180/17). Надані Банком "Умови та Правила" не є належними доказами узгодження. Розрахунок заборгованості та виписка є односторонніми документами, які не є первинними і не підтверджують факт видачі коштів та розмір боргу. Відсотки не були узгоджені, Банк не мав права їх нараховувати. Сплачені кошти відповідачем, зараховані на погашення відсотків, мають бути зараховані в рахунок тіла кредиту. Кредитний ліміт змінювався Банком самовільно в односторонньому порядку. Таким чином відповідач вважає, що позивачем не доведено ані факту належного укладення договору, ані розміру заявленої заборгованості. Позивачем подано відповідь на відзив. Відповідач добровільно підписала Анкету-заяву (20.02.2018 р.), чим приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів, що діяли на той момент. Ця Заява, разом із Умовами та Тарифами, які були доступні Відповідачу в письмовій формі та на сайті Банку, складає договір приєднання у письмовій формі, що повністю відповідає статтям 207, 634, 1055 ЦК України. Подальше активне користування кредитом протягом багатьох років (зняття готівки, розрахунки в мережі) та періодичні погашення підтверджують згоду Відповідача з усіма умовами, включаючи розмір процентної ставки. Крім того, 20.11.2023 р. Відповідач підписала Додаткову угоду, якою були узгоджені ключові умови: тип кредиту, процентна ставка (12,0%) та порядок погашення, що спростовує твердження про неузгодженість істотних умов. Факт та розмір заборгованості доведені наданою до позову Випискою по картковому рахунку та Розрахунком заборгованості, які є належними доказами руху коштів. Фактичні обставини встановлені судом. 20.02.2018 року [PERSON] підписала Анкету-заяву № б/н, у якій засвідчила свою згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг Банку (Позивача). На підставі цієї заяви Банком було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку MasterCard Platinum (№ [NUMBER] ). Був встановлений початковий кредитний ліміт, який згодом був збільшений до 260 000.00 грн. Відповідач користувалася рахунком та кредитними коштами, що підтверджується операціями зняття готівки та розрахунків у торговельній мережі, а також частково здійснювала погашення заборгованості, як це відображено у Виписці по рахунку. Після закінчення терміну дії першої картки Відповідач отримала та використовувала п`ять наступних кредитних карток різних типів протягом 20202022 років. 24.06.2019 року відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту, який містив деталі кредитування, зокрема інформацію, що стосувалася кількох типів карток (Універсальна, Універсальна Gold, Platinum, MC World BlackEdition, Visa Signature, MC WorldElite, Visa Infinite). Паспорт містив відомості про різні процентні ставки для зазначених продуктів, порядок розрахунку цієї ставки, а також інформацію про платежі за додаткові та супутні послуги. Підписання цього документа відбулося з метою інформування Відповідача про можливі умови кредитування. 19.04.2023 року Відповідач підписала нову Заяву про приєднання за допомогою ОТР пароля у системі Приват24. 20.11.2023 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» підписано Додаткову угоду до кредитного договору, також за допомогою ОТР пароля, якою були змінені умови обслуговування, включаючи встановлення Процентної ставки у розмірі 12,0% річних та реальної річної процентної ставки 12,68%. Сторони узгодили, що заборгованість на дату підписання становила 277 446.02 грн (з них: основна сума боргу 257 077.21 грн та нараховані проценти 20 368.81 грн). Угодою також було визначено, що у разі порушення зобов`язань протягом 180 днів, термін повернення кредиту встановлюється 180-м днем з моменту порушення. Згідно з наданим Розрахунком заборгованості, Відповідач порушила зобов`язання щодо погашення. Станом на 26.01.2025 року загальна заборгованість, що заявлена до стягнення, становить 290 565.20 грн, з яких 257 077.21 грн тіло кредиту та 33 487.99 грн прострочені відсотки. Банк подав до суду Анкети-заяви, Виписку по рахунку, Додаткову угоду, Паспорт споживчого кредиту та Розрахунок заборгованості на підтвердження своїх вимог. Норми права застосовані судом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Позивач, обґрунтовуючи необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором та підписаної сторонами анкети-заяви, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщений на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору. Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, які долучені до справи, не можуть визнаватись як складова частина кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, оскільки вони не містять ані дати їх складання, ані підпису позичальника, чи будь-якої іншої ознаки, яка б могла дозволити встановити факт обізнаності позичальника саме із цими умовами та тарифами на момент підписання анкети-заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. У постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі №342/180/17 зазначено, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Висновки суду. Судом встановлено, що 20.02.2018 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Однак, Анкету-заява станом на 20.02.2018 року не містила узгодження істотних умов кредитного договору, зокрема конкретного розміру процентів за користування кредитом, пені та відсотків за прострочення зобов`язання, що є обов`язковим згідно зі ст. 1054 ЦК України та позицією Великої Палати Верховного Суду. Наданий Позивачем Паспорт споживчого кредиту від 24.06.2019 року також не підтверджує узгодження конкретних умов, оскільки цей документ стосується умов кредитування щодо сімох різних кредитних продуктів (Універсальна, Gold, Platinum, тощо), кожен з яких має відмінні параметри нарахування процентів та комісій, що унеможливлює ідентифікацію погодженої сторонами ставки саме для Відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку, що узгодження істотних умов кредитування відбулося лише з моменту підписання Відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 19.04.2023 року. Саме з цієї дати договірні відносини набули ознак належно укладеного кредитного договору. У зв`язку з цим, період з 20.02.2018 року по 18.04.2023 року кваліфікується як період, коли Відповідач користувалася коштами Банку без належно узгоджених процентів та комісій. Відповідно, усі платежі, які були здійснені Відповідачем у цей період і які Банк зарахував на погашення процентів, комісій, штрафів та пені, мають бути перераховані на погашення тіла кредиту (ст. 1048 ЦК України). За висновками суду, сума, що підлягає перерахуванню на погашення тіла кредиту за цей період, становить 184 978,32 грн. Період з 19.04.2023 року (дата підписання нової Заяви) є періодом чинної угоди з погодженими умовами. З цього моменту нарахування Банком процентів та інших платежів є правомірним. Щодо Додаткової угоди та останнього платежу. Судом встановлено, що 20.11.2023 року сторони змінили умови шляхом укладення Додаткової угоди, встановивши пільгову ставку 12,0%. Платіж Відповідача у розмірі 18 454,85 грн, здійснений після 20.11.2023 року, був спрямований на погашення прострочених процентів, що відповідає черговості погашення (ст. 534 ЦК України) та умовам додаткової угоди. Оскільки цей платіж не покрив усіх накопичених процентів (старих і нових), тіло кредиту за цей період залишилося незмінним. Таким чином, позов Банку підлягає частковому задоволенню: стягненню підлягає залишок основного боргу та проценти, нараховані з 19.04.2023 року, тоді як початкова сума тіла кредиту має бути зменшена на суму неправомірно нарахованих платежів за період з 20.02.2018 по 18.04.2023. На підставі вищенаведеного, суд здійснює перерахунок заборгованості на дату 26.01.2025 р. Тіло кредиту, заявлене Банком у розмірі 257 077,21 грн., підлягає зменшенню на суму 184 978,32 грн, неправомірно стягнутих платежів за період до 19.04.2023 р., що дає корегований залишок основного боргу 72 098,89 грн. Сума прострочених процентів 33487,99 грн., нарахованих з 19.04.2023 р. згідно з погодженими умовами (включаючи ставку 12,0% за Додатковою угодою), визнається правомірною. Таким чином, загальна сума задоволених вимог становить: 72 098,89 грн. (тіло) + 33 487,99 грн. (проценти) = 105 586,88 грн. Позовні вимоги в іншій частині, задоволенню не підлягають. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір стягується пропорційно до задоволених вимог. Оскільки загальна ціна позову (290 565,20 грн.) задоволена лише частково (105 586,88 грн), судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1266,74 грн.

Outcome: approved