Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

23 червня 2025 року позивач через свого представника звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом, в якому просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 201\~723 грн 82 коп.. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі судового наказу, виданого Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області 29 березня 2021 року з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти у розмірі частки заробітку на утримання дитини [PERSON] , 2009 року народження. 07 квітня 2021 року на підставі вказаного судового наказу відкрито виконавче провадження, про що позивачу стало відомо у серпні 2024 року. Так, усі документи направлялися за адресою, вказаною відповідачкою і якій достеменно було відомо, що позивач там не зареєстрований та не проживає. Відтак, в межах вказаного виконавчого провадження виникла заборгованість, яка станом на день звернення до суду з позовною заявою становила 201 723 грн 82 коп. При цьому, позивач добровільно перераховував кошти на утримання дитини, які не були враховані державним виконавцем. Крім того, останнім було винесено постанову про накладення на позивача штрафу, яку пізніше було скасовано з підстав її незаконності. З січня 2023 року позивач є військовослужбовцем, отримує грошове забезпечення, розмір якого є відомим та який не був врахований виконавцем. Також, просив врахувати, що на його утриманні перебуває ще одна дитина та брат з інвалідністю першої групи, що на йог думку свідчить про наявність поважних причин для звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Дослідивши позовну заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносин. Судом встановлено, що на підставі судового наказу, виданого Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області 29 березня 2021 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх доньки [PERSON] , 2009 року народження, щомісячно в розмірі частини заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, з 03 березня 2021 року. З наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментам станом на 24 квітня 2025 року слідує, що вона становить 201\~723 грн 82 коп. (а.с. 12-13). Під час розгляду справи вказаний розрахунок було оновлено та розмір заборгованості по аліментам станом на 06 жовтня 2025 року склав 141\~277 грн 91 коп (а.с. 91-93). Зі змісту зазначених розрахунків слідує, що у період з 01 січня 2023 року розмір аліментів, що підлягали стягненню з позивача був розрахований виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості. За змістом довідки про отримане грошове забезпечення, [PERSON] проходить військову службу у військовій частині та його дохід у період з січня 2023 року по серпень 2024 року склав 408\~899 грн 65 коп. (а.с. 17-18). Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом ст. 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. За правилами ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання законної сили рішенням суду, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 8 п. 1 ст.\~71 Закону України «Про виконавче провадження»\~спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3від 15.05.2006 року\~суд, у випадках передбачених\~ст.197\~СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. З аналізу наявних в матеріалах справи доказів слідує, що у період з 01 січня 2023 року по серпень 2024 року позивач, як військовослужбовець отримав грошове забезпечення в розмірі 408\~899 грн 65 коп., а відтак, згідно з судовим наказом, мав сплатити аліменти в розмірі 102\~224 грн 76 коп., а не 204\~140 грн 35 коп., як це нараховано державним виконавцем. Так, розрахунок аліментів мав здійснюватися на підставі інформації про дійсні доходи позивача, а не на основі середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості. Так, згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 02 серпня 2023 року, якщо у боржника відсутні доходи і він не працює, поряд з тим у виконавця відсутні відомості про сплату аліментів, він нараховуватиме заборгованість, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Вказане свідчить про те, що нарахування аліментів виходячи із середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості є правомірним за умови відсутності у платника будь-яких доходів. Слід також звернути увагу на те, що позивач не проживав у Миколаївській області, а відтак за основу мали б бути взяті відомості по місцевості, в якій він фактично проживав. Так, згідно з даними з паспорта громадянина України, копію якого долучено до матеріалів справи, позивач у 2012 році знятий з реєстрації у Миколаївській області та з 2016 року зареєстрований у Костянтинівському районі Донецької області (а.с. 36). Вказане свідчить про неактуальність розрахунку заборгованості по аліментам та не врахування тих обставин, що з січня 2023 року позивач є військовослужбовцем та з 2016 року зареєстрований не у Миколаївській, а у Донецькій області. Отже, з урахуванням розрахунку та довідки про доходи позивача за період з січня 2023 року по серпень 2024 року заборгованість за цей період склала 74\~642 грн 09 коп. (102 224 грн 76 коп. 27\~582 грн 67 коп., що були сплачені). З розрахунку також слідує, що за період з вересня 2024 року по березень 2025 року позивачем в рахунок погашення заборгованості сплачено 146\~916 грн 36 коп., з яких 74\~642 грн 09 коп. заборгованість за попередній період (з січня 2023 року по серпень 2024 року). Відтак, за період з вересня 2024 року по березень 2025 року позивачем в рахунок погашення заборгованості за цей період сплачено 72\~274 грн 27 коп. (146\~916 грн 36 коп. - 74\~642 грн 09 коп.(сплачено за борг, що виник у попередньому періоді)). При цьому, за період з вересня 2024 року по березень 2025 року державним виконавцем нараховано 62\~816 грн 70 коп.. Аналіз наведених доказів свідчить про те, що у позивача відсутня заборгованість за період з січня 2023 року по березень 2025 року, однак наявна заборгованість, яка виникла до січня 2023 року. З матеріалів справи також слідує, що позивач має на утриманні малолітню дитину, 2020 року народження, на утримання якої ним добровільно перераховуються кошти (а.с. 15). Вказана обставина підлягає врахування при вирішенні спору про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, яка утворилась у період з 2021 року по березень 2025 року, оскільки в цей період він за зменшенням розміру аліментів не звертався. Наведена обставин була врахована у постанові Миколаївського апеляційного суду від 17 червня 2025 року як підстава для зменшення розміру аліментів з до 1/6 часток доходу позивача (а.с. 39). Вирішуючи вказаний спір, суд усвідомлює, що він має бути вирішений, виходячи з найкращих інтересів дитини, яка має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також те, що батьки несуть відповідальність за необхідних для цього умов. Суд також враховує, що починаючи з січня 2023 року позивач діяв добросовісно, про що свідчить сплата таких сум: 108\~447 грн 35 коп. у грудні 2024 року, 25\~835 грн 20 коп. у червні 2025 року, 25 900 грн 81 коп. у серпні 2025 року, 27 520 грн 81 кп. у вересні 2025 року. Аналіз наведених доказів свідчить про те, що позивач свій батьківській обов`язок по забезпеченню дитини виконував, а отже діяв в інтересах дитини, забезпечуючи їй відповідну матеріальну підтримку. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, а також того, що позивач свій процесуальний обов`язок доказування виконав надав суду докази існування обставин, що можуть бути враховані судом при вирішені спору про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, і вказані докази відповідають критеріям належності і допустимості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2 017 грн 24 коп., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 1). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 2 017 грн 24 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved