Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

представник ТзОВ «Споживчий центр» - Шабатин Н.А. через систему «Електронний суд» 20.10.2025 подала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТзОВ «Споживчий центр» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 03.12.2024-100001768 у розмірі 16 2590 грн. 77 коп. та суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.12.2024 між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 03.12.2024-100001768. Дата надання/видачі кредиту 03.12.2024. Позивач видав відповідачу кредит в сумі 9 000,00 гривень на строк 140 днів з дати надання, тобто до 21.04.2025, на цілі визначені у п. 3.2. кредитного договору. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,0 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Відповідно до пунктів кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 4.1. Договору, кредитор надає позичальникові кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. ТзОВ "Споживчий центр" належним чином виконало свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на момент пред`явлення позову заборгованість за кредитним договором становить 16 590,77 грн. За таких обставин позивач просить стягнути із відповідача заборгованість у сумі 16 590,77 грн. та сплачений ним судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. 03 грудня 2025 року від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просила про розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 03.12.2024 між ТзОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферта) № 03.12.2024-100001768 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною кредитного договору, згідно з умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 9 000,00 грн. строком на 140 днів (дата повернення кредиту 21.04.2025), а він у свою чергу зобов`язувався повернути кошти із відсотками за користування. Позичальником під час укладення кредитного договору № 03.12.2024-100001768 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Під час ідентифікації Позичальника - [PERSON] з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. Кредитодавець на виконання умов Кредитного договору № 03.12.2024-100001768 від 03.12.2024, свої зобов`язання виконав, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 9 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу грошових коштів. Відповідно довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором 03.12.2024-100001768 від 03.12.2024 заборгованість у відповідача становить 16\~590,77 грн., що складає: 4\~828,74 грн. - сума основного боргу; 7\~192,50 грн. - проценти; 1\~059,53 грн. комісія; 3\~510,00 грн. - неустойка. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст.509ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно\~ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статей 526,\~527,\~530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Окрім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12цьогоЗаконує оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з ч. 3ст.11Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір 03.12.2024-100001768 від 03.12.2024 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит у визначений договором строк не повернув. З огляду на викладене вище, позовні вимоги ТзОВ "Споживчий Центр" про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 16\~590,77 грн., що складає: 4\~828,74 грн. - сума основного боргу; 7\~192,50 грн. - проценти; 1\~059,53 грн. комісія; 3\~510,00 грн. - неустойка. Правильність наданих товариством розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. У спростування зазначених представником позивача доводів відповідачем будь яких доказів не надав. Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомлений з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором на загальну суму 16 590,77 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved