Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] , зареєстрований 30.06.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Компаніївського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 24. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем спільного життя не склалось через несумісність характерів, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим. Сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 10.11.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованим листом, які відповідач отримав 14.11.2025. Станом на 10.12.2025 відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв чи клопотань від відповідача не надійшло. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30.06.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Компаніївського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9) Зі змісту позову вбачається, що спільного життя між сторонами не склалося, відсутнє взаєморозуміння, можливості збереження сім`ї немає. Клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. За змістом ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не заявляла клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривні.

Outcome: approved