Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

представник позивача Дідиченко Д.Г. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 1333-5946 від 18.01.2024 у сумі 25\~950 гривень, з яких прострочена заборгованість за кредитом 5\~865 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 20\~085 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 18.01.2024 між сторонами укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1333-5946. Для підписання вказаного договору відповідачці було надано одноразовий ідентифікатор С8950. Відповідно до умов договору відповідачці надано кредит в сумі 5\~400 гривень строком на 300 днів, базовий період 30 днів, знижена процентна ставка 2,50 % в день, стандартна процентна ставка 2,50 % в день. Додатковою угодою № 1 до Кредитного договору відповідачці надано додаткові кошти в сумі 600 гривень. Умовами договору також передбачено, що тип процентної ставки за користування кредитом фіксована та процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом. Позивач виконав своє зобов`язання в повному обсязі. Відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідачка не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів. Відповідачка порушила виконання свого зобов`язання у зв`язку із чим станом на 25.04.2025 заборгованість складає 45\~586,73 гривень, з яких прострочена заборгованість за кредитом 5\~865 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 39\~721,73 гривня. Позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідачки Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості відповідачці за нарахованими процентами у в сумі 19\~636,73 гривень за умови погашення останньою решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 25\~950 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідачки не повну суму заборгованості, а лише її частину в сумі 25\~950 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5\~865 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 20\~085 гривень. У разі здійснення відповідачкою часткового погашення кредитної заборгованості за договором у розмірі, який дорівнює сумі заявлених позивачем вимог, в сумі 25\~950 гривень та компенсації суми судового збору, позивачем буде здійснено списання залишку заборгованості в сумі 19\~636,73 гривень, а дію договору припинено у зв`язку з його частковим виконанням та частковим прощенням боргу. Відповідачка відзив на позов не подала. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 09.10.2025 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена позивачу в його електронний кабінет та отримана ним 09.10.2025. Отже відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України позивач є належним чином повідомленим про розгляд справи. Також ухвала про відкриття провадження у справі надіслана відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом порядку її місцем проживання. Рекомендований лист повернувся до суду з відміткою про відсутність відповідачки за адресою місцезнаходження від 19.10.2025. Таким чином відповідно до пункту 5 частини шостої статті 272 ЦПК України відповідачка є належним чином повідомленою про розгляд справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 18.01.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1333-5946 продукту «CreditKasa» (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 5\~400 гривень (пункт 2.3), строком на 300 днів, тобто до 12.11.2024 (пункт 4.12), базовий період 30 календарних днів (пункт 4.8), стандартна процентна ставка 2,50% (пункт 4.10), знижена процентна ставка 2,50% в день (пункт 10.1). 17.02.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладена Додаткова угода до Договору про відкриття кредитної лінії № 1333-5946 відповідно до якого останній надано додаткові кошти в сумі 600 гривень (пункт 2.1). Кредитодавець підтверджує, що на момент укладення цієї Додаткової угоди: сума кредиту, яка була надана позичальнику за Договором та неповернута на момент укладення цієї Додаткової угоди становить 5\~265 гривень, сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становила 263,26 гривні (пункт 1). Отримання відповідачкою кредиту в сумі 6\~000 гривень підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1333-5946 від 18.01.2024. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 25.04.2025 заборгованість відповідачки за Rредитним договором перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» склала 45\~586,73 гривень, з яких прострочена заборгованість за кредитом 5\~865 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 39\~721,73 гривня. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 6 Закону України від 12.07.2001 № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», який був чинним на момент укладання кредитного договору, договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Примірник договору, укладеного у вигляді електронного документа, та додатків до нього (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо договір за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта або за вибором клієнта направлений на електронну адресу клієнта чи направлений йому в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Договір, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини. У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України від 03.09.2015 № 675-VIII «Про електрону комерцію» (далі Закон № 675-VIII) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону № 675-VIII). Частиною п`ятою статті 11 Закону № 675-VIII передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] була належним чином ознайомлена з умовами Договору про відкриття кредитної лінії № 1333-5946 продукту «CreditKasa» та Додаткової угоди до Договору про відкриття кредитної лінії № 1333-5946, що підтверджується накладенням відповідачкою електронного цифрового підпису одноразовими ідентифікаторами С8950 та С0808. За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що відповідачка отримала від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» кредит в сумі 6\~000 гривень, строком на 300 днів, тобто до 12.11.2024, базовий період 30 днів, стандартна процентна ставка 2,50%, знижена процентна ставка 2,50% в день. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості судом встановлено, що проценти за користування кредитом нараховувались позивачем до 12.11.2024, тобто в межах строку користування кредитом, передбаченого пунктом 4.12 Кредитного договору. Проте, відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону № 1734-VIII в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію на підставі Закону України від 22.11.2023 № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023 (далі Закон № 3498-ХІ). Пунктом 17 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1734-VIII передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. У той же час перехідні положення закону застосовуються у разі, якщо необхідно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3498-ХІ встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Судом встановлено, що Кредитний договір був укладений 18.01.2024, тобто після внесення змін до частини п`ятої статті 8 Закону № 1734-VIII, відповідно, денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1 %. Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (частина третя статті 6 ЦК України). Отже, в силу приписів частини другої статті 215 ЦК України, пункт 4.10 Договору, в якому встановлена денна стандартна процентна ставка у розмірі 2,50%, є нікчемними, оскільки процентна ставка перевищує максимальний розмір (1 %), передбачений частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. У частинах першій та другій статті 657 ЦК України зазначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином застосування судом максимальної процентної ставки, передбаченої частиною п`ятою статті 8 Закону № 1734-VIII, є неможливим, оскільки це призведе до зміни умов Кредитного договору за ініціативою суду, що не відповідає вимогам статті 627 та частини другої статті 651 ЦК України. Суд дійшов висновку про те, що оскільки проценти в кредитному договорі є неузгодженими між сторонами, вони повинні бути нараховані відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України на рівні облікової ставки Національного банку України за відповідний період. Розмір облікової ставки Національного банку України становив: з 18.01.2024 до 25.01.2024 15 %, 26.01.2024 до 14.03.2024 14,5 %, з 15.03.2024 до 13.06.2024 13,5 %, з 14.06.2024 до 12.11.2024 13%. Таким чином денна процентна облікова ставка за вказані періоди становить 0,04 % із розрахунку 366 днів у 2024 році. Провівши власний розрахунок процентів, суд дійшов до наступного. За період з 18.01.2024 по 02.02.2024 розмір процентів склав 34,56 гривні (5\~400 гривень (тіло кредиту за договором) х 0,04 % (денна процентна ставка у 2024 році) х 16 днів). Відповідачкою були сплачені проценти за вказаний період в сумі 34,56 гривні, а також частково тіло кредиту в сумі 965,44 гривень (1\~000 гривень (сплачена заборгованість) 34,56 гривні (заборгованість за процентами)). Отже з 03.02.2024 заборгованість відповідачки за тілом кредиту становила 4\~434,56 гривні (5\~400 гривень (наданий кредит) - 965,44 гривень (сплачена заборгованість за тілом кредиту)). За період з 03.02.2024 до 15.02.2024 розмір процентів склав 23,06 гривні (4\~434,56 гривні (тіло кредиту) х 0,04 % (денна процентна ставка у 2024 році) х 13 днів). Відповідачкою були сплачені проценти за вказаний період в сумі 23,06 гривні, а також частково тіло кредиту в сумі 3\~026,94 гривень (3\~050 гривень (сплачена заборгованість) 23,06 гривні (заборгованість за процентами)). Отже з 16.02.2024 заборгованість відповідачки за тілом кредиту становила 1\~407,62 гривень (4\~434,56 гривні (тіло кредиту з 03.02.2024) - 3\~026,94 гривень (сплачена заборгованість за тілом кредиту)). 16.02.2024 розмір процентів склав 0,56 гривень (1\~407,62 гривень (тіло кредиту) х 0,04 % (денна процентна ставка у 2024 році) х 1 день). Враховуючи те, що відповідачці було додатково надано кредит в сумі 600 гривень, тіло кредиту з 17.02.2024 до 12.11.2024 склало 2\~007,62 гривень (1\~407,62 гривень (тіло кредиту) + 600 гривень (додаткова сума до кредиту)). Заборгованість за процентами за період з 17.02.2024 до 12.11.2024 склала 216,82 гривень (2\~007,62 гривень (тіло кредиту) х 0,04 % (денна процентна ставка у 2024 році) х 270 днів). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 1333-5946 від 18.01.2024 в сумі 2\~225 гривень, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 2\~007,62 гривень, суми прострочених платежів по процентам 217,38 гривень (0,56 гривень (заборгованість по процентам за 16.02.2024) + 216,82 гривень (заборгованість по процентам за період з 17.02.2024 до 12.11.2024). Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 207,70 гривень (2\~422,40 гривні (сплачений судовий збір) х (2\~225 гривень (задоволена частина позову) х 100% : 25\~950\~гривень (ціна позову)).

Outcome: partial