Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Адвокат Кулачко Тарас Миколайович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову зазначено, що 17.12.2021 року між [PERSON] , який діє від імені [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачу була надана та, останньою отримана грошова сума в розмірі 3061594,00грн., які зобов`язувався повернути за таким графіком: до 15.01.2022р. у сумі 48942,00грн.; до 15.02.2022р. у сумі 48 942,00грн.; до 15.03.2022р. у сумі 48 942,00грн.; до 15.04.2022р. у сумі 48 942,00грн.; до 15.05.2022р. у сумі 48 942,00грн.; до 15.06.2022р. у сумі 48 942,00грн.; до 15.07.2022р. у сумі 2\~767 942,00грн. Також була між сторонами складена розписка від 17.12.2021 року про отримання відповідачем грошових коштів. Також зазначив, що 17.12.2021 року між позикодавцем та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] поручається перед позикодавцем за належне виконання [PERSON] її зобов`язань по договору позики. [INFO] позикодавець [PERSON] помер та позивач є правонаступником, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідач в зазначений строк борг повністю не повернув та свої зобов`язання за укладеним договором не виконав в повному обсязі. Відповідач не бажає в добровільному порядку повернути суму отриманого боргу. Тому позивач просить суд задовольнити позов, стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму заборгованості за договором позики від 17.12.2021 року у сумі 4733904,84грн., сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.12.2021 року між [PERSON] , який діє від імені [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачу була надана та, останньою отримана грошова сума в розмірі 3061594,00грн., які зобов`язувався повернути за таким графіком: до 15.01.2022р. у сумі 48942,00грн.; до 15.02.2022р. у сумі 48 942,00грн.; до 15.03.2022р. у сумі 48 942,00грн.; до 15.04.2022р. у сумі 48 942,00грн.; до 15.05.2022р. у сумі 48 942,00грн.; до 15.06.2022р. у сумі 48 942,00грн.; до 15.07.2022р. у сумі 2\~767 942,00грн. Відповідно до розписки від 17.12.2021 року [PERSON] отримала від [PERSON] , від імені якого діє [PERSON] грошові кошти в розмірі 3061594,00грн., що надані на підставі договору позик від 17.12.2021р. та зобов`язувалася повернути до 15.07.2022р. за графіком відповідно до договору позики та іпотечного договору. 17.12.2021 року між [PERSON] , який діє від імені [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] поручається перед [PERSON] за належне виконання [PERSON] її зобов`язань по договору позики. З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана форма договору позики та представлена боргова розписка від 17.12.2021 року, яка видана [PERSON] , де посвідчено факт передання позивачем відповідачеві 17.12.2021 року у борг грошові кошти в розмірі 3061594,00грн. на строк до 15.07.2022 року. Відповідач свої зобов`язання за укладеним договором не виконав в повному обсязі і за [PERSON] перед [PERSON] , який є правонаступником [PERSON] , рахується заборгованість у розмірі 3061594,00грн., доказів іншого у матеріалах справи немає. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України, договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або з інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем є договір, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми. Таким чином, так як договір позики це односторонній договір, то у відповідача виник обов`язок повернути позикодавцю грошові кошти у такій самій сумі, відповідно до\~ст. 1049 ЦК України. Письмова форма договору позики через його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Як передбачено\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно із ст.ст.\~525,\~526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до\~ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно із\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1-2\~ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості. Таким чином, за невиконання [PERSON] її зобов`язань за договором позики відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність з позичальником перед позивачем, щодо зобов`зань позичальника за договором позики. Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, позивач має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від позичальника та відповідачів разом, так і від будь-кого з них окремо. У відповідності до ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, відсутність в матеріалах справи доказів виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань, або належних доводів щодо спростування обставин викладених позивачем та доведених доказами доданими до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості за договорами грошової позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат суд зазначає, що відповідно до\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Враховуючи вищевикладене, перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних в розмірі 193,09грн. та інфляційних втрат в розмірі 1429,50грн., пені за порушення строку повернення позики у розмірі 23492,16грн., суд встановив, що дані розрахунки є арифметично вірними, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню та солідарному стягненню з відповідачів.. Відповідно до ч.2\~ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.1\~ст.137 ЦПК\~України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Тому, у відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з урахуванням задоволених позовних вимог з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення в рахунок відшкодування судового збору по 7570,00грн. з кожного та витрати на правову допомогу по 5000,00грн. з кожного.

Outcome: approved