Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що « [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 17 травня 2024 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник I.А. за №4137, згідно з яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: весь належний їй на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями під номером [ADDRESS] , та всю належну їй на праві приватної власності земельну ділянку під номером [ADDRESS] , кадастровий номер 0520687603:02:001:0003, що розташована за адресою: [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , [INFO] . Спадкоємцем за законом першої черги спадкування є син померлої [PERSON] . Спору з ним з приводу спадкування вищевказаного майна немає. Визначений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 04.03.2025. У встановлений законодавством шестимісячний строк вона не звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки має серйозні проблеми зі здоров`ям, пов`язані із захворюванням опорно-рухового апарату. З 2024 року вона пройшла безліч обстежень, оскільки лікарі не могли діагностувати хворобу. В подальшому їй поставлено певний діагноз. У зв`язку з наявністю даних захворювань їй важко пересуватися. Вона неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні: з 02 до 09 січня 2025 року, з 11 до 29 січня 2025 року, з 03 до 18 березня 2025 року, на даний час проходить реабілітацію та продовжує лікуватися амбулаторно. Через тривалу хворобу вона об`єктивно не мала реальної змоги вчасно реалізувати своє право на спадкування за заповітом, що є поважною причиною пропуску визначеного чинним законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини. 09.05.2025 вона звернулася до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Нідзельської І.Є. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, приватний нотаріус Нідзельська І.Є. постановою №105/02-31 від 09.05.2025 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлям та спорудами і на земельну ділянку. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом стало те, що « [PERSON] не було подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] у передбачений чинним законодавством України строк та не подані документи, які є доказом прийняття спадщини у встановлений законом спосіб». Тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] терміном 3 (три) місяці, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили». Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2025, головуючим суддею визначено суддю Фанду О.А. На підставі розпорядження керівника апарату Вінницького районного суду Вінницької області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №178/25 від 14.07.2025 головуючий суддя Вінницького районного суду Вінницької області Фанда О.А., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2025, у справі № 128/1916/25 замінена на головуючого суддю Вінницького районного суду Вінницької області Карпінську Ю.Ф. Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 18.07.2025 відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання; задовольнив заяву представника позивача та витребував у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Нідзельської Ірини Євгеніївни (м. Вінниця, вул. Острозького, 47/3) копію спадкової справи №40/2025, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . 01.08.2025 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 18.07.2025 приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Нідзельська І.Є. подала копію спадкової справи №40/2025, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 30.09.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. У судове засідання 08.12.2025 учасники справи не з`явились, хоч в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце проведення судового розгляду. Представник позивача [PERSON] адвокат Свистун Л.В. попередньо подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника, заяви та клопотання відсутні, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. У частині третій статті 211\~ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку за адресою зареєстрованого місця проживання. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано. Крім того, інформація щодо розгляду справи міститься на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет (вебадреса сторінки http://vnr.vn.court.gov.ua). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 08.12.2025 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 08.12.2025 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що [INFO] у селищі Вороновиця, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.09.2024 (а.с. 7). 17.05.2024 на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого весь належний їй на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями під номером [ADDRESS] , та всю належну їй на праві приватної власності земельну ділянку під номером [ADDRESS] , кадастровий номер 0520687603:02:001:0003, що розташована за адресою: [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією заповіту, зареєстрованого в реєстрі за №4137 (а.с. 8). Згідно з копією реєстраційного посвідчення Вінницького обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації від 23.01.2009, житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] з правом приватної власності на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого Надольською Т.П., приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу від 02.06.2006 №3516 (а.с. 11). Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №198027, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2165 га, розташованої у [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 12). З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №105/02-31 від 09.05.2025 убачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,2165 га, кадастровий номер 0520687603:02:001:0003, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що належали [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки [PERSON] не було прийнято спадщини у передбачений чинним законодавством України строк,та відсутні документи, які є доказом прийняття спадщини у встановлений законом спосіб (а.с. 13). На підтвердження незадовільного стану здоров`я позивача [PERSON] та її перебування на лікуванні з 02 до 09 січня 2025 року, з 11 до 29 січня 2025 року, з 03 до 18 березня 2025 року до позову долучено медичні документи (а.с. 14-41). З копії спадкової справи №40/2025, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , наданої на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 18.07.2025, убачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернувся її син [PERSON] та на частину спадкового майна отримав свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 63-105). Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У статті 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У статті 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Зі змісту статей 1220, 1221 ЦК України убачається, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з вимогами частин першої та другої статті 1268 ЦПК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини (частина п`ята статті 1269 ЦК України). У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). У частині третій статті 1272\~ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми Закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 28.11.2018 (справа № 494/498/16-ц) зроблено висновок, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд зобов`язаний дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 (справа № 332/1434/15-ц) зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Шестимісячний строк на звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] закінчився 04.03.2025. Натомість, для прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса [PERSON] звернулася лише 09.05.2025, внаслідок чого отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку для прийняття спадщини, позивач [PERSON] зазначає, що пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що має серйозні проблеми зі здоров`ям та її перебуванням на лікуванні з 02 до 09 січня 2025 року, з 11 до 29 січня 2025 року, з 03 до 18 березня 2025 року. Вказані обставини підтверджуються наданими стороною позивача медичними документами. Законодавство не встановлює конкретного переліку поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, і такі причини оцінюються судом на власний розсуд в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.09.2022 (справа № 341/2260/21). Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Досліджуючи вказані позивачем причини пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини у взаємозв`язку із наданими суду доказами, установлено, що стан здоров`я позивача [PERSON] унеможливив її звернення із заявою про прийняття спадщини у межах визначеного законом строку, у зв`язку з чим такий строк був пропущений. Суд враховує, що наявні та документально підтверджені у [PERSON] захворювання створили істотні труднощі в поданні заяви про прийняття спадщини протягом визначеного законодавством строку. За таких обставин суд визнає поважною причиною пропуску [PERSON] строку звернення із заявою про прийняття спадщини, а тому наявні підстави, передбачені статтею 1272 ЦК України, для визначення [PERSON] додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, доказів на спростування встановлених судом обставин не надав. Таким чином, суд визнає поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] перебування [PERSON] на лікуванні, та вважає, що наявні підстави для визначення позивачу додаткового строку на подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищезазначене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява №4909/04). Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270\~ЦК для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved