Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Заявник [PERSON] 30.07.2024 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] , проживаючу за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що [PERSON] [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , доводиться заявнику бабусею, страждає психічним захворюванням, перебуває на обліку у КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія». Через хворобу [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, потребує опіки та постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 19.09.2024 року було відкрито провадження у справі. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву та просили її задовольнити. В судовому засіданні представник заінтересованої особи не заперечувала проти задоволення заяви. В судове засідання представник Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації не з`явився, подав до суду заяву, якою просить ухвали рішення відповідно до вимог законодавства та розгляд справи провести за відсутності представника органу опіки та піклування. Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є бабусею заявника по справі [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» від 09.07.2024 року № 915, [PERSON] , [INFO] спостерігається з приводу хронічного нервово-психічного захворювання у лікаря психіатра і є інвалідом ІІ групи довічно (а.с. 9). Згідно Висновку судово-психіатричного експерта № 1229 від 26.08.2025 року, [PERSON] , [INFO] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді Судинної деменції (F 01 -згідно з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), за психічним станом у теперішній час [PERSON] , [INFO] , не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 78-80). Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. Крім того, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (стаття 300 ЦПК України). Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Окрім цього, згідно із п. 39 рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.1979 у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» зазначено, що сама природа того, що має бути встановлено компетентним національним органом- тобто реальний розлад психіки, потребує об`єктивної медичної експертизи. У своїй постанові від 19 жовтня 2016 року по справі № 6-384цс16 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зазначила, що при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України суд визначає строк дії даного рішення у 2 (два) роки. На підставі викладеного,

Outcome: approved