Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами № 2615831 від 05.12.2020 року в розмірі 37 000,00 грн. При цьому посилається на те, що між фінансовою компанією та відповідачем було укладено кредитний договором, за яким остання отримала в кредит відповідні суми грошових коштів. Умови вказаних договорів відповідач не виконувала належним чином, таким чином утворилась заборгованість на загальну суму 37 000,00 грн. У подальшому, на підставі укладеного з позивачем договору факторингу первісні кредитори відступили позивачу належні їм права вимоги за договором, укладеним з відповідачем, а тому позивач набув права грошової вимоги до відповідача на вищезазначену суму, яку остання не сплатив позивачу у позасудовому порядку. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надіслав клопотання в якому просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання також не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не направила. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.12.2020 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений кредитний договір № 2615831, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 8 000 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування в розмірі 1,5 % на день, а також комісії за надання кредиту в розмірі 1 600 грн. Зазначений договір підписано електронним підписом відповідачки, який відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора, що підтверджує факт погодження відповідачкою умов кредитування. 11.03.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №64-МЛ від 11.03.2021 року. 15.07.2025 року відповідачу було надіслано надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 20583750/62 та надано термін для добровільного врегулювання зобов`язання. Проте відповідач свої договірні зобов`язання перед позивачем не виконав, допустивши прострочення у розмірі 37 000 грн, яка складається із: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 8 000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 27 400 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 1 600 грн. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 та ч. 3\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пунктом 1 ч. 1\~статті 512 ЦК України\~передбаченого, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), при цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем було надано достатньо доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач не виконав своїх зобов`язань з повернення кредиту та відсотків за користування ним, тому позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» як нового кредитора є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується витрат на правничу допомогу, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону тане є складною, тому враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, доходить до висновку, що у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, у розмірі 2\~000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial