Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Скрипченко Дмитро Віталійович, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою, у якій просить: оголосити померлим зниклого безвісти поблизу села Діброва Сєвєродонецького району Луганської області за обставин, що загрожували йому смертю, під час участі у бойових діях та під час захисту Батьківщини внаслідок та під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, під час воєнного стану, солдата [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця військової служби, розвідника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , українця, громадянина України, РНОКПП [NUMBER] , паспорт громадянина України № [NUMBER] , орган що видав: 4641, місце проживання за адресою: [ADDRESS] ; датою смерті солдата [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця військової служби, розвідника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , українця, громадянина України, РНОКПП [NUMBER] , паспорт громадянина України № [NUMBER] , орган що видав: 4641, місце проживання за адресою: [ADDRESS] , вважати день його вірогідної загибелі [INFO] . На обґрунтування заяви представник заявниці посилається на те, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] ). Прізвище матері змінено на [PERSON] (свідоцтво про одруження [NUMBER] від 17.08.2000). [PERSON] відповідно до Указу Президента України від №65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Наказом командира військової частини [NUMBER] за №318 від 21.11.2022 солдата [PERSON] , призначено на посаду розвідника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення. 24.07.2023 начальником [INFO] , сповіщено матір військовослужбовця [PERSON] про те, що він [INFO] під час участі в заходах необхідних для забезпечення оборони України зник безвісти поблизу села Діброва Сєвєродонецького району Луганської області. Згідно з довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за №2958 від 04.10.2023, солдат [PERSON] в період з 21.11.2022 по 02.02.2023, з 01.04.2023 по 30.06.2023, з 06.07.2023 по 21.07.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Відповідно до витягу з журналу бойових дій в/ч [NUMBER] інв. №211/окп від 13.07.2023 солдат [PERSON] зник безвісти поблизу села Діброва Сєверодонецького району Луганської області. Вказує, що за результатами проведення службового розслідування прийнято рішення вважати [PERSON] таким, що зник безвісті 21.07.2023 під час виконання бойового завдання поблизу села Діброва Сєвєродонецького району Луганської області (пп. 8.32 акту службового розслідування). Таким чином, [PERSON] є особою, що зникла безвісти 21.07.2023 в ході участі в бойових діях поблизу села Діброва Сєвєродонецького району Луганської області, у якому згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 №376 сел. Діброва Кремінської міської територіальної громади (UА44120030080091382) з 01.01.2023 велися бойові дії, без визначення часу їх припинення, у зв`язку з чим ствердним є висновок, що [PERSON] зник безвісти в умовах активних бойових дій за обставин, що загрожували його життю та здоров`ю. Згідно з листом Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України від 15.09.2023 за вих. № 33/7-Б-7694в інформації, яка б підтверджувала перебування в полоні [PERSON] , вказувала на його місцезнаходження відсутня. Відповідно до листа [PERSON] з питань поводження з військовополоненими від 19.08.2023 за № 222/КШ/2788 інформації, яка б підтверджувала перебування в полоні [PERSON] , вказувала на його місцезнаходження відсутня. Згідно з листом ДП «Український національний центр розбудови миру» від 12.09.2023 №12276-23 відомості стосовно [PERSON] внесені у Національне інформаційне бюро та відомості про нього обліковуються як «зниклий безвісті». Звертає увагу, що інформація про відсутність відомостей про перебування [PERSON] у полоні держави-агресора, є актуальною та поновленою на час звернення до суду з даною заявою. Таким чином, ствердним є висновок, що відомості щодо [PERSON] з дати зникнення безвісти під час бойових дій 21.07.2023 по дату звернення до суду, тривалий час є незмінними, одночасно зазначає, що матір`ю [PERSON] (заявником [PERSON] ) здійснювалися спроби отримати інформацію про статус сина у ймовірному полоні, проте такі виявилися безрезультативними. Станом на дату звернення до суду [PERSON] здійснюється виплати відповідно п. 3 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884, в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Наголошує, що під час перевірки особового складу після захоплення позиції «САНТРОПЕ» солдата [PERSON] на позиції не виявлено; серед евакуйованих військовослужбовців [PERSON] не виявлено; серед загиблих військовослужбовців [PERSON] не виявлено; відомості про потрапляння у полон держави-агресора [PERSON] відсутні; відомості про виявлення останків [PERSON] відсутні; відомості про місцезнаходження [PERSON] командуванню військової частини, рідним чи близьким відсутні; відомості про перебування у полоні інших держав чи організацій від Центрального агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста відсутні; відомості про добровільну здачу у полон держави-агресора, чи інших суб`єктів відсутні; обставини, які б вказували на те, [PERSON] самовільно залишив місце служби, ухилився (ухиляється) від виконання обов`язків військової служби відсутні; відомості про стан здоров`я [PERSON] від держави-агресора відсутні; відомості про контакти, зв`язок або будь-які інші форми зв`язку з [PERSON] відсутні. Зазначає, що на підставі наведеного, враховуючи наведені обставини та зібрані докази, є релевантним та достатнім застосувати презумпцію смерті солдата [PERSON] , розвідника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , в бойових діях під час безпосереднього бойового зіткнення з ворожими силами російської федерації [INFO] на позиції «САНТРОПЕ», поблизу села Діброва Сєвєродонецького району Луганської області, Україна. Заявник бажає увіковічити пам`ять свого сина, оформити спадкові права, а також має намір реалізувати своє право та отримання відповідних соціальних пільг, гарантованих державою для родин загиблих військовослужбовців, отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 №336 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та членів сімей Захисників і Захисниць України», а також іншими нормативно-правовими актами. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною заявою. У судовому засіданні представник заявниці підтримав заяву та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи [INFO] у судове засідання не з`явився, при цьому надіслав до суду пояснення у справі, у яких зазначив, що звертаючись до суду з вказаною заявою, визначаючи мету встановлення вищезазначеного факту, заявниці посилається на бажання увіковічити пам`ять свого сина, оформити спадкові права, а також, має намір реалізувати своє право та отримання відповідних соціальних пільг, гарантованих державою для родин загиблих військовослужбовців, а також отримання одноразової грошової допомоги. Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Тобто критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у зацікавлених осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Таким чином, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження у справі, так і в процесі розгляду справи. На підставі викладеного, просить врахувати надані пояснення при розгляді справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення. Представники інших заінтересованих осіб військової частини [NUMBER] , Міністерства оборони України, [INFO] , а також заінтересована особа [PERSON] , у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі записів актів громадського стану про народження від 19.10.1994 зроблено відповідний актовий запис за №1047. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради від 17.08.2000, прізвище [PERSON] , [INFO] , після одруження змінено на Бодзаш. Керівником [INFO] [PERSON] , [INFO] , призвано відповідно до Указу Президента України від №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. Наказом командира військової частини [NUMBER] за №318 від 21.11.2022 солдата [PERSON] призначено на посаду розвідника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення, що підтверджується витягом з даного наказу. Наказом командира військової частини [NUMBER] за №190 від 07.07.2023 солдата [PERSON] , розвідника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , вирішено вважати таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків з 05.07.2023. 24.07.2023 начальником [INFO] сповіщено матір військовослужбовця [PERSON] про те, що він [INFO] під час участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України зник безвісти поблизу села Діброва Сєвєродонецького району Луганської області. Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за №2958 від 04.10.2023 підтверджується, що солдат [PERSON] , розвідник 2 розвідувального відділення розвідувального взводу [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , дійсно в період з 21.11.2022 по 02.02.2023, з 01.04.2023 по 30.06.2023, з 06.07.2023 по 21.07.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно з витягом з журналу бойових дій в/ч [NUMBER] інв. №21т/окп від 13.07.2023 солдат [PERSON] , розвідник 2 розвідувального відділення розвідувального взводу [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , 21.07.2023 зник безвісти поблизу села Діброва Сєвєродонецького району Луганської області. 29.07.2023 на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] за №114 проведено службове розслідування, під час проведення якого встановлено обставини та факти, а саме: 20.07.2023 розвідувальний взвод був в резервній групі швидкого реагування, до складу якого входив солдат [PERSON] разом із військовослужбовцями [PERSON] та [PERSON] , а також іншими військовослужбовцями, вказаними у матеріалах службового розслідування. Цього ж дня о 17.00 год. взвод у зазначеному складі, двома групами, висунувся на позицію «САНТРОПЕ», де 21.07.2023 о 05 годині 30 хвилин почався ворожий штурм та о 08.00 год. із вказаної позицією зник зв`язок. Коли погодні умови дали можливість провести аеророзвідку, було виявлено, що позиція «САНТРОПЕ» захоплена. За результатами проведення службового розслідування прийнято рішення вважати [PERSON] таким, що зник безвісті 21.07.2023 під час виконання бойового завдання поблизу села Діброва Сєвєродонецького району Луганської області (пп. 8.32 акту службового розслідування). Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20231107-750, підтверджується, що солдат [PERSON] , [INFO] , 07.09.2023 набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, на території бойових дій (під час воєнних дій). 02.08.2023 внесені відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №12023071030001612 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом безвісного зникнення військовослужбовця [PERSON] , [INFO] . Згідно з листом Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України від 15.09.2023 за вих. №33/7-Б-7694в інформація, яка б підтверджувала перебування в полоні [PERSON] , вказувала на його місцезнаходження відсутня. Листом [PERSON] з питань поводження з військовополоненими від 19.08.2023 за № 222/КШ/2788 підтверджується, що інформація, яка б підтверджувала перебування в полоні [PERSON] , вказувала на його місцезнаходження відсутня. Згідно з листом ДП «Український національний центр розбудови миру» від 12.09.2023 №12276-23 відомості щодо [PERSON] внесені у Національне інформаційне бюро та відомості про нього обліковуються як «зниклий безвісті». Відповідно до заяви [PERSON] , засвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюбинським А.В., зареєстрованої у реєстрі за №368 від 08.07.2025, солдат [PERSON] на його очах загинув [INFO] від ураження вибухів ворожих гранат під час захисту позиції «САНТРОПЕ» поблизу села Діброва Сєвєродонецького району Луганської області. Згідно із заявою [PERSON] , засвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аракелян О.І., зареєстрованою у реєстрі за №239 від 07.08.2025, солдат [PERSON] на його очах загинув [INFO] від ураження вибухів ворожих гранат під час захисту позиції «САНТРОПЕ» поблизу села Діброва Сєвєродонецького району Луганської області. Листом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області № 1436282025 від 27.10.2025 (488030) на виконання ухвали від 14.10.2025 у справі №308/15089/25 повідомлено, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснювалося досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023071030001612 від 02.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, по факту зникнення безвісти [PERSON] , [INFO] , яке мало місце 21.07.2023 в зоні ведення бойових дій поблизу села Діброва Сєверодонецького району Луганської області. В ході досудового розслідування 08.08.2023 відібрано зразки букального епітелію від матері зниклого безвісти [PERSON] , [INFO] , призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та висновком експерта від 08.09.2023 №СЕ-19/107-23/7866-БД встановлені її генетичні ознаки. 29.12.2023 зразки букального епітелію відібрано від брата по матері зниклого безвісти [PERSON] , [INFO] , призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та висновком експерта від 25.01.2024 №СЕ-19/107-24/66-БД встановлені його генетичні ознаки. 11.06.2024 Ужгородською окружною прокуратурою в порядку ст. 218 КПК України визначено підслідність по кримінальному провадженню №12023071030001612 від 02.08.2023 року за Головним управлінням Національної поліції в Луганській області. Управлінням з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріат Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) листом №46635/302025 від 06.11.2025 (2201135) на виконання ухвали судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2025 у справі №308/15089/25 надано витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20251106-1203 від 06.11.2025 щодо [PERSON] , [INFO] , згідно з яким останній зник (виявлений) на території бойових дій (під час воєнних дій), дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин: 07.09.2023. Листом СУ ГУНП в Луганській області від 04.12.2025 №52672/111/18-25, наданим у відповідь на адвокатський запит, повідомлено, що у провадженні СУ ГУНП в Луганській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023130000002562 від 01.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.08.2023 до ГУНП в Луганській області надійшло повідомлення від [PERSON] , [INFO] , про те, що [INFO] в районі с. Діброва Сєвєродонецького району Луганської області під час виконання бойового завдання, пов`язаного із відсіччю та стримуванням збройної агресії росії проти України, зник безвісти її син, військовослужбовець в/ч [NUMBER] [PERSON] , [INFO] . 13.12.2024 прокурором Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області об`єднано матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №12023130000002562 від 01.08.2023 та №12023071030001612 від 02.08.2023, яким присвоєно №12023130000002562. За результатами проведення судових молекулярно-генетичних експертиз встановлено ДНК-профілі [PERSON] та рідного брата по лінії матері зниклого безвісти [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, на теперішній час місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Повідомлення про доставлення трупу, а також про збіги з ДНК невстановлених трупів, доставлених із зони бойових дій та після репатріації, не надходили. Дотепер відсутні відомості про перебування [PERSON] в полоні держави-агресора. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтями 305 - 306 ЦПК України визначено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»). За змістом статті 1 Закону України «Про оборону України»: воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень; бойові дії форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); воєнні дії організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України; район воєнних (бойових) дій визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії. Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частини другій статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями. Законодавець у 2018 році вніс зміни до частини другої статті 46 ЦК України, доповнивши частини другу і третю статті 46 після слів «воєнними діями» словами «збройним конфліктом». Із пояснювальної записки до проєкту Закону про правовий статус осіб, зниклих безвісти: «Беручи до уваги триваючий збройний конфлікт на території України та його наслідки як для населення в цілому, так і для окремих осіб, найбільш доцільним є прийняття окремого закону, який визначатиме правовий статус осіб, зниклих безвісти, та забезпечуватиме правове регулювання відносин, пов`язаних з обліком цих осіб та їх розшуком, з метою максимального подолання руйнівних наслідків конфлікту». Збройний конфлікт це збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт) (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України «Про національну безпеку України»). Потрібно наголосити на тому, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні. Велика Палата Верховного Суду для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» використовує телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права. Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Швидкоплинні зміни суспільних відносин та життєвих обставин, зокрема на території активних бойових дій, впливають на можливість встановлення фактичного місця перебування зниклої особи. Тому, застосовуючи телеологічний підхід до тлумачення досліджуваної норми права, можна зробити висновок, що строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, що відповідає меті законодавчого регулювання - забезпеченню справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Тому, суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф. Інше, звужувальне, тлумачення правила другого речення частини другої статті 46 ЦК України було б проявом надмірного формалізму і суперечило б завданням цивільного судочинства. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України. Обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності. Згідно з принципом правової визначеності відрахування шестимісячного строку від дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій території України не забезпечувало б достатньої передбачуваності та сталості правових відносин. В умовах триваючої збройної агресії рф проти України, що супроводжується численними випадками зникнень осіб та постійною нестабільністю, передбачити момент закінчення такої агресії неможливо. На час прийняття цієї постанови російсько-українська війна все ще триває, що посилює правову невизначеність і може ускладнювати ефективне застосування закону та забезпечення захисту прав осіб, які постраждали внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту та у яких, у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи, виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. У частини другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також, не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. З урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку за можливе оголосити [PERSON] померлим, оскільки матеріали справи та факти, заявлені [PERSON] та [PERSON] у заявах, засвідчених нотаріально, є підставами для можливості зробити вірогідне припущення про смерть [PERSON] за обставин його безпосередньої участі у бойових діях та під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Відповідно до частини третьої статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. За таких обставин, суд вважає, що існують обґрунтовані та доведені підстави для оголошення померлим зниклого безвісти поблизу села Діброва Сєверодонецького району Луганської області за обставин, що загрожували йому смертю, під час участі у бойових діях та під час захисту Батьківщини внаслідок та під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, під час воєнного стану, солдата [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця військової служби, розвідника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , українця, громадянина України, РНОКПП [NUMBER] , паспорт громадянина України № [NUMBER] , орган що видав: 4641, місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Датою смерті солдата [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця військової служби, розвідника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , українця, громадянина України, РНОКПП [NUMBER] , паспорт громадянина України № [NUMBER] , орган що видав: 4641, місце проживання за адресою: [ADDRESS] , слід вважати день його вірогідної загибелі [INFO] . З огляду на наведене, подана заява підлягає до задоволення. Відповідно до статті 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Згідно зі статтею 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved