Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.12.2020 року у розмірі 37,253,29 грн. та понесених судових витрат в розмірі 3,028,00 грн. Обґрунтовує позов тим, що 11.12.2020 року [PERSON] (далі - відповідач, клієнт) встановив мобільний додаток monohank. Відповідно до п. 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» умов обслуговування рахунків фізичної особи в AT «Універсал Банк», далі - умови, мобільний додаток monobank - сервіс банку, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. «Monobank» - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг - встановлення ділових відносин з клієнтом, починаючи з травня 2020 року відбувається в тому числі дистанційно шляхом: -відеоверифікації працівником банку дистанційно, - ДІЯ шеріпг на точці дистанційно та селфі клієнта, - спрощена процедура через бюро кредитних історій, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Пройти віддалену ідентифікацію можна за такими документами: - id карта та РНОКПП (за наявності), - паспорт у формі книжечки та РНОКПП (за наявності), закордонний паспорт та РНОКПП, - посвідки на постійне проживання (для іноземних громадян) та РНОКПП (за наявності). Пройшовши реєстрацію, одним із вищезазначених шляхів та надавши один із пакетів документів відповідач підписав Анкету-заяву клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Отже, 11.12.2020 року між AT «Універсал Банк» та відповідачем укладено Договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 38\~800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] , до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі). Пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних. Розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості). Базова відсоткова ставка 3,1% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості). Збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2 % на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитним коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач не дотримується умов договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 37,253,29 грн. Враховуючи наведене, а також те, що станом на сьогодні відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1848614 від 02.10.2025 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . При цьому позивач клопотав розгляд справи проводити без участі його представника, не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Ухвалою суду від 03.10.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем у строк встановлений судом відзиву на позов не подано. При цьому, суд звертає увагу на те, що поштова кореспонденція направлялась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання, що зазначена у відповіді з ЄДДР № 1848614 від 02.10.2025 року, однак повернута суду з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, а тому в силу положень ч. 8 ст.\~128\~ЦПК України відповідач вважається такою, що повідомлена про розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило та суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. З врахуванням наведеного та положень ч. 13 ст.7, ч. 2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи проводиться судом за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 грудня 2025 року постановлено провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити повністю з огляду на наступне. Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12, 81 ЦПК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Судом встановлено, що 11.12.2020 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 11.12.2020 року, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 38\~800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка «Monobank» № [NUMBER] . У заяві також погодився, з тими умовами, якщо у разі виходу з пільгового періоду, що складає 62 календарних днів на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк (ст.ст. 526, 530 ЦК України). За умовами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що позивач умови укладеного договору виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифи, якими обумовлено умови договору, порядок погашення заборгованості, відповідальність за порушення зобов`язань тощо. Крім того, в анкеті-заяві, підписаній сторонами, зазначено, що\~ [PERSON] погодився з тим, що підписуючи цю заяву-анкету власноручним або цифровим підписом на екрані власного смартфону у Мобільному додатку «Monobank», він просить відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» у гривні на його ім`я, просить встановити кредитний ліміт на суму, визначену у мобільному додатку. Крім цього, засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Також відповідач визнав, що удосконалений електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису. Проте відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконував. Оцінивши в сукупності описані обставини і надані докази, суд дійшов висновку, що позивачем доведено, що відповідач отримав кредитні кошти, користувався ними, однак не виконав грошового зобов`язання щодо їх повернення за умовами кредитного договору. Згідно довідки виданої АТ «Універсал Банк» вбачається, що 11.12.2020 року [PERSON] встановлено кредитний ліміт 38\~800,00 грн., який цього дня перераховано на його банківську карту № [NUMBER] . Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 11.12.2022 року, вбачається, що станом на 03.07.2025 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 37,253,29 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У зв`язку з цим утворилась заборгованість за договором про надання банківських послуг від 11.12.2020 року у розмірі 37,253,29 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 03.07.2025 року, і суд погоджується з його правильністю та обґрунтованістю. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що в даному випадку має місце порушення прав позивача, яке полягає в неналежному виконанні відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення кредиту. Враховуючи наведене, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом (тілом кредиту) в розмірі 37,253,29 грн. Таким чином, позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved