Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

04.08.2025 р. ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернувся до Індустріального районного суду м.Харкова з позовом про стягнення з [PERSON] за несвоєчасне виконання рішення суду на підставі ст. 625 ЦК України за період з 25.02.2019 р. по 23.02.2022 р. інфляційні втрати в сумі 21835,89 грн. та 3% річних в сумі 8979,22 грн., а всього 30815,11 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 01.07.2008 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова ухвалив рішення по справі № 2-1588/08, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11013321000 від 23.06.2006 р. у розмірі 99860,28 грн. З моменту набрання рішенням законної сили вчинялись дії щодо примусового виконання рішення, але воно так і не було виконане. Таким чином, рішення, яке виніс Орджонікідзевський районний суд м.Харкова, не виконувалось відповідачем у період з 23.02.2019 року до 23.02.2022 року. Кредитний договір № 11013321000 від 23.06.2006 р. було укладено між АКБ «УкрСиббанк» та [PERSON] . В подальшому, право вимоги первісним кредитором було відступлено до ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», який відступив своє право вимоги до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на підставі укладеного договору купівлі продажу права вимоги № 1930/К від 18 вересня 2019 року. 17.06.2020 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова постановив ухвалу по справі 2-1588/08, якою, серед іншого, підтверджено перехід права вимоги за кредитним договором № 11013321000 від 23.06.2006 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Рішення суду не виконувалось відповідачем у період з 23.02.2019 року до 23.02.2022 року, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням і право на стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. У зв`язку з чим, позивачем було розраховано, виходячи із загальної суми заборгованості, 3% річних у розмірі 8979,22 грн. та інфляційні збитки у розмірі 21835,89 грн. (разом становить 30815,11 грн.), що підлягають сплаті відповідачем за прострочення виконання рішення суду. Ухвалою Індустріального районного суду м.Харкова від 07.08.2025 року справу передано за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2025 р. справу розподілено судді Якішиній О.М. Ухвалою суду від 08.09.2025 р. провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд, за згодою позивача, розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4\~ст.223 ЦПК України\~\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18.) У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, тому вирішив спір по суті за відсутності відповідача. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. \~ \~ \~ \~Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.08.2016 р. у справі № 2-1588/08 (провадження № 6/644/100/16) замінено стягувача у виконавчому провадженні про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми боргу за кредитним договором №11013321000 від 23.06.2006 року в розмірі 99 860,28 грн. з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Акціонерне товариство «Дельта Банк» по справі №2-1588/08. Видано представнику ПАТ «Дельта Банк» дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 01 липня 2008 року по справі №2-1588/08. Поновлено стягувачу Акціонерному товариству «Дельта Банк» строк пред`явлення виконавчого листа №2-1588/08 до виконання, виданого за рішенням суду від 01.07.2008 року за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.06.2020 р. замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника Первісного Стягувача - ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах № 2-1588/08. \~ \~ \~ \~Відповідно до даної ухвали, судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 01.07.2008 року позов Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до [PERSON] задоволений повністю. Стягнуто з [PERSON] заборгованість в сумі 99860,28 грн., на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк». Також стягнуто з [PERSON] сплачене державне мито за подання позовної заяви в сумі 998,61 грн. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30,00 грн. на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк». Рішення набрало законної сили. За рішенням суду були видані виконавчі листи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої\~статті 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1\~статті 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Правилами\~статті 610 ЦК України\~унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1 та 2\~статті 612 ЦК України\~визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено положеннями\~статті 629 ЦК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №489/2951/16-ц зазначено, що за змістом ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. З ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов`язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену\~ст. 625 ЦК України. Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом в постанові від 14.02.2018 по справі № 564/2199/15-ц. Згідно з розрахунком, наданим позивачем та перевіреним судом, загальний розмір збитків від інфляції за період з 25.02.2019 по 23.02.2022 року становить 21835,89 грн., загальна сума 3% річних становить 8979,22 грн. Відповідачем не надано суду доказів на спростування доводів позивача. Відтак, позовні вимоги ТОВ «ВІН ФІНАНС» є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~у разі задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved