Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

26.09.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини. У своїй заяві [PERSON] посилається на те, що з 17.07.2015 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , від спільного проживання в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось і 07.10.2020 рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області справа №187/869/20 шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Відповідно до судового наказу, виданого Петриківським районним судом Дніпропетровської області справа № 187/976/20 від 26.08.2020 з [PERSON] , стягуються аліменти, на утримання малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ відповідач виконує належним чином, аліменти у встановленому законом розмірі сплачує. Однак їхня донька [PERSON] наразі потребує вартісного, складного та тривалого стоматологічного лікування, яке згідно плану лікування лікаря від 20.09.2025 року буде коштувати 13\~900 грн. Наразі дитина вже почала проходити курс стоматологічного лікування і нею було сплачено 2\~250 грн за стоматологічні послуги , які підтверджуються відповідними чеками і актами виконаних робіт. З урахуванням цього стягнення з відповідача підлягає 50% від суми 2250+13900=16150, а саме 8075 грн. Відповідач добровільно надати допомогу на сплачення стоматологічного лікування відмовляється тому позивачка вимушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 17.10.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. На останню відому офіційну адресу відповідача було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, яка повернулася до суду 22.10.2025 з відміткою «за закінченням терміну зберігання» при повторному направленні копії ухвали повернулась до суду без вручення відповідачу. Окрім цього, повідомлення відповідача здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням https://pk.dp.court.gov.ua/sud0431/pres-centr/viklyk/1901666. Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення розміщено 22.10.2025. Суд зазначає, що декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється, зокрема з метою створення умов для реалізації прав особи, ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою (ч.1 ст. 3 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»). Враховуючи, що судом вчинено всі необхідні та достатні дії для повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи, наявні підстави вважати, що відповідач вважається таким, що повідомлений про судовий розгляд належним чином. Відповідач правом на відзив не скористався. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини. В період часу з 17.07.2015 по 07.10.2020 сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області, та в період шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] видане 17.08.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 161. Відповідно до судового наказу № 187/976/20 від 26.08.2020 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 22.07.2020 до досягнення дитиною повноліття. Згідно матеріалів справи позивачка має, ще двоє малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтва про народження Серія [NUMBER] видане 23.02.2022 Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районні Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 45 та [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтва про народження Серія [NUMBER] видане 22.01.2025 Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районні Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 09. Відповідно до плану лікування наданого лікарем [PERSON] , [PERSON] потребує стоматологічного лікування і відповідно до даного плану вартість його становить 13\~900 грн. Однак станом на дату звернення до суду [PERSON] розпочала лікування, і витрати на нього становлять 2\~250 грн, що підтверджується квитанціями про виконанні роботи від 05.09.2025 на суму 1\~150 грн та 13.09.2025 на суму 1\~100 грн. Таким чином загальні витрати на лікування [PERSON] становлять 16\~150 грн, які позивач вважає додатковими витратами на дитину, а тому відповідач, як батько, повинен відшкодувати половину цих витрат, а саме 8\~075 грн. Суд вважає таку позицію позивача обґрунтованою з таких підстав. Положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Зазначена норма відносить до особливих обставин такі обставини, як розвиток здібностей дитини, її хворобу тощо. Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов`язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. У силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження понесення додаткових витрат на дитину позивачем надано план лікування [PERSON] із зазначенням вартості послуг, платіжні інструкції на перерахування коштів. Вказані витрати, на переконання суду, вважаються додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки викликані особливими обставинами та пов`язані із оздоровленням та лікуванням дитини. У постанові від 04.12.2019 у справі №320/383/19 КЦС ВС зробив висновок, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Оскільки, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, вимоги позивача про стягнення з відповідача половини понесених нею витрат на оздоровлення та лікування дитини підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до частини 6 статті 141 Цивільно процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні із з даним позовом, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору, розмір якого відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1\~211,20 грн. Інших витрат сторонами не заявлялися.

Outcome: approved