Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (далі - ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН») звернулось до суду позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (надалі - ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та [PERSON] в електронному вигляді укладений кредитний договір №1429303 (надалі - Кредитний договір), про надання коштів на умовах споживчого кредиту який був укладений, який з боку відповідача підписаний за допомогою електронного підпису, що був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. У позові вказується, що підписуючи договір, відповідач [PERSON] підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до умов договору товариство зобов`язалось надати клієнту фінансовий кредит у розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності: дата надання кредиту 06.01.2021, строк кредиту - 30 днів, стандартна процентна ставка 1,9 % в день, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Як указує позивач, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало у повному обсязі, перерахувавши грошові кошти на картковий рахунок відповідача, в свою чергу, відповідач заборгованість за кредитним договором вчасно не повернув. Крім того, у позові йдеться про те, що на підставі договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» (надалі - ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП») ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК» СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі, право вимоги за кредитним договором 1429303 від 06.01.2021, укладеним з [PERSON] . Також 07.09.2021 ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» відповідно до умов договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021, відступило право вимоги за кредитним договором № 1429303 від 06.01.2021 до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН». Як зазначає позивач, всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором та станом на дату подачі позову зазначена вимога відповідачем була залишена без виконання. Відтак позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 10677,30 грн., 4995,00 грн., з яких складає прострочену заборгованість за кредитом та 5682,30 грн. заборгованість за відсотками. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 01.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 31.10.2025 адвокат Пархомчук С.В. через підсистему «Електронний суд» подав заяву про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь позивача також понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 500 грн. 20.11.2025 відповідачем надіслано заяву, в якій він просив долучити до матеріалів справи: договір про надання платних медичних послуг від 28.05.2024 укладений між ТОВ «Міжнародний центр нейрохірургії» та [PERSON] ; копію посвідчення серії [NUMBER] особам з інвалідністю, виданої на ім`я [PERSON] ; копію довідки ЛКК № 103/39, виданої [PERSON] ; копію повідомлення про сплату платежу; копію посвідчення серіяї [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] ; копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] ; копію військового квитка серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] . У судове засідання, призначене до розгляду на 04.12.2025, представник позивача не з`явився, водночас у заявах по суті справі просив розгляд справи провести за його відсутності. У судовому засіданні, призначеному до розгляду на 04.12.2025, відповідач [PERSON] позов визнав частково, а саме - в частині заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4995 грн., зазначивши, що грошові кошти за Кредитним договором позивачу не повертав. При цьому вказав, що дійсно між ним та первісним кредитором укладався кредитний договір, який був ним підписаний в телефоні. При цьому вказав, що вказаний кредит змушений був отримати у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, зумовленим карантином, та необхідністю кормити худобу. При цьому вказав, що не ознайомлювався з умовами Кредитного договору, такі йому не відомі, у зв`язку з чим заперечив проти позову в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 5682,30 грн. Також вказав, що в нього на утриманні донька, яка є особою з інвалідністю, а також дружина. Водночас зазначив, що є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим просив врахувати вказану обставину при вирішенні питання про розподіл судових витрат. При цьому заперечив проти задоволення клопотання про стягнення з нього в користь позивача витрат на правничу допомогу. За наслідком розгляду даної справи, суд перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч. 1 ст. 244 ЦПК України відклав судове засідання до 08.12.2025 до 13 год. 50 хв. для ухвалення та проголошення судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд встановив таке. Матеріалами справи підтверджено, що 06.01.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] в електронному вигляді укладено Кредитний договір № 1429303 про надання коштів. Вказаний договір підписаний з боку відповідача електронним цифровим підписом з використанням одноразового цифрового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Як убачається з Кредитного договору, підписуючи такий, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до умов договору товариство зобов`язалось надати клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності. Умовами договору передбачено: суму кредиту - 5000 грн., дату надання кредиту - 06.01.2021, строк надання кредиту - 30 днів; дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору; строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору; тип процентної ставки - фіксована; процентну ставку за користування кредитом - залежить від фактичного виконання клієнтом умов договору та становить: знижена процентна ставка - 0,01% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (3,65 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, якщо в цей строк клієнт здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою повернення кредиту, що вказана в Графіку платежів; стандартну процентну ставку, яка складає 1,90 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (693,50 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.3 цього договору , якщо клієнт не виконав умови зазначені в п.п. 1.4.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за зниженою ставкою 3,65% річних; за стандартною ставкою 693,50% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за зниженою ставкою 5015,00 грн. за стандартною ставкою 7850 грн. (п.п. 1.2 - 1.6 Розділу І Кредитного договору). Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, що має наступні реквізити № [NUMBER] . У пункті 3.1. Кредитного договору сторони погодили нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. У випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін та за умови, що заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткової угоди до Договору. Пропозиція (оферта) клієнта щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом натискання кнопки «продлить/продовжити кредит» в Особистому кабінеті або відповідної кнопки в платіжному терміналі та здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів (та у разі їх наявності штрафних санкцій). Після отримання товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів та штрафних санкцій (у разі наявності останніх), заява клієнта про продовження строку користування кредитом вважається поданою (п.п. 4.1, 4.2 Кредитного договору). Згідно п. 4.3. Кредитного договору, товариство має право, але не обов`язок протягом 24 годин з моменту вчинення клієнтом вказаних в п. 4.2 договору дій, акцептувати пропозицію (оферту) клієнта про продовження строку користування кредитом шляхом направлення клієнту засобами зв`язку текстового повідомлення про продовження нового строку кредиту (з зазначенням дати повернення) на номер мобільного телефону та або/адресу електронної пошти, повідомлені клієнтом товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі та одноразовий ідентифікатор у вигляді коду для підписання клієнтом Додаткового договору. Відповідно до п.5.1. Кредитного договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, а у випадку якщо відбулося продовження строку користування кредитом - не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту, що вказано в додатковому договорі та відображається клієнту в особистому кабінеті. Згідно з п. 9.12. Кредитного договору всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі, або через особистий кабінет. Як убачається, Кредитний договір підписаний клієнтом [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що стверджується п. 10 Договору «Реквізити та підписи сторін». Водночас з Кредитним договором відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису 06.01.2021 підписано також Паспорт споживчого кредиту Графік платежів (Додаткок № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1429303 від 06.01.2021). Довідкою про ідентифікацію ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», підтверджено, що клієнт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір №1429303 від 06.01.2021 ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора: здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://credit7.ua/ час відправки ідентифікатору позичальнику 06.01.2021 на мобільний номер телефону - [NUMBER] , одноразовий ідентифікатор К367. З інформаційної довідки №2643_250702150836 від 02.07.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вбачається, що відповідно до укладеного договору на переказ коштів ФК-19/03-21 від 12.03.2019 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 06-01-2021 13:59:08 на суму 5000 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua-76933219, призначення платежу: зарахування 5000 грн. на карту [NUMBER] . Отже, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», зобов`язання за укладеним договором виконало в повному обсязі, перерахувавши на платіжну картку [PERSON] грошові кошти в сумі 5000 грн. Вказану обставину визнав і відповідач у судовому засіданні. Також в ході судового розгляду встановлено, що відповідач зобов`язання за Кредитним договором не виконав, заборгованість за Кредитним договором не погасив, що не заперечив також відповідач у судовому засіданні. У зв`язку з наведеним у нього перед позивачем утворилась заборгованість, яка становить 10 677, 30 грн. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що 07.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-07092021, відповідно до якого до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» перейшло право вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №1429303 від 06.01.2021 укладеним з [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021 . Згідно п.п. 1.1. договору факторингу, на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73ЦК України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (Портфель заборгованості). Платіжною інструкцією в національній валюті від 08.09.2021 №42 підтверджується, що ТОВ « ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» сплатило 1115257,78 грн. ТОВ « ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за відступлення права вимоги за договором факторингу №1-07092021 від 07.09.2021. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021 ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідача, за Кредитним договором № 1429303 (дата укладення договору - 06.01.2021, дата закінчення договору 09.03.2021, сума виданого кредиту - 5000 , залишок по тілу кредиту - 4995,00, залишок по відсотках - 5682,30, загальна сума заборгованості - 10677,30; кількість днів прострочення - 182; телефон мобільний [NUMBER] ). 07.09.2021 ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» уклали договір відступлення права вимоги №2-07/09/2021, відповідно до якого до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» перейшло право вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором № №1429303 від 06.01.2021 укладеним з [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №2-07/09/2021 від 07.09.2021 . Згідно п.п. 1.1. договору відступлення права вимоги, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє кредитора як сторону кредитора у кредитному договорі, та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужується), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому провадженні та усіх судових спорах, пов`язаному з правом вимоги. Платіжним дорученням №379 від 08.09.2021 підтверджується, що ТОВ « ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» сплатило 1120257,78 грн. ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за відступлення права вимоги за договором №2-07/09/2021 від 07.09.2021. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення пава вимоги №2-07/09/2021 від 07.09.2021 вбачається, що ТОВ « ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло права грошової вимоги до відповідача. Матеріалами справи підтверджено, що 13.06.2025 позивач направив на адресу відповідача вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, в якій зазначено, що на підставі договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», та на підставі договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021 від 07.09.2021 року між ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» право вимоги заборгованості за кредитним договором №1429303 від 06.01.2021 відступлене ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», а також інформацію про те, що у відповідача існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 10677,30 грн., яку необхідно сплатити на вказані у повідомленні реквізити. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №1429303 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №1129651 від 09.10.2020 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за договором станом на 12.06.2025 становить 10677,30 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 4995 грн., за відсотками в розмірі 5682,30 грн. В ході судового розгляду встановлено, що станом день розгляду справи відповідачем заборгованість за Кредитним договором не погашена. Нарахування відсотків, пені, штрафів не здійснювалося. Посилаючись на те, що у відповідача перед первісним кредитором станом на день звернення до суду з вказаним позовом заборгованість за Кредитним договором не погашена, а також те, що позивач набув право вимоги за таким Кредитним договором, позивач звернувся в суд з вказаним позовом. Вирішуючи порушене перед судом питання, суд виходить з такого. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва;виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 вбачається, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін,спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Судом на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Кредитний договір, за умовами якого останнім на умовах строковості та платності отримано кредит у сумі 5000 грн. Відтак ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконало, надавши відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених Кредитним договором. Натомість відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит не повернув, проценти за користування коштами не сплатив. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Позивачем належними та допустимими доказами у справі підтверджено факт переходу права вимоги до боржника від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ « ФК « СІТІ ФІНАНС ГРУП», від ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості [PERSON] за Кредитним договором. Розмір заборгованості з урахуванням триваючих правовідносин між сторонами встановлений при розгляді справи, підтверджується сукупністю наданих доказів, розрахунок заборгованості проведений з урахуванням погоджених сторонами умов та відповідачем в ході судового розгляду не спростований. Відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором, а отже, необхідність їх задоволення. Під час ухвалення судового рішення суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання щодо задоволення позову в цій частині позовних вимог суд виходить з такого. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У постанові від 28.09.2023 у справі №686/31892/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Суд констатує, що позивачем не додано документу про оплату таких послуг. Водночас при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс-19). Відтак, зважаючи на те, що відсутні належні, достатні та достовірні докази щодо підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, у задоволенні заяви про їх стягнення необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., відтак вказану суму судового збору слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: partial