Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

20\~листопада 2025\~року до\~Сумського районного\~суду Сумської\~області у\~системі «Електронний\~суд» надійшла\~заява представника позивача\~ адвоката\~Никонової Марини\~Олександрівни про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої просить: стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати на правову допомогу у суді першої інстанції у розмірі 27 000,00 грн та судовий збір, у розмірі пропорційно задоволеним вимогам. У відповідності до вимог процесуального закону сторони повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви 26 листопада 2025 року від представника відповідача до Сумського районного суду Сумської області у системі «Електронний суд» надійшло заперечення, в якому останній не погоджується з обґрунтованістю витрат на правову допомогу в розмірі 27000,00 грн, а тому просив зменшити витрати до 10000 грн, що відповідатиме принципу розумності У судовому засіданні 09 грудня 2025 року представники сторін участі не брали, що у відповідності до ч. 4\~ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, перевіривши матеріали справи вважає за доцільне винести додаткове рішення. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 14 листопада 2025 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Вирішено стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , моральну шкоду в розмірі 5\~000 (п`ять тисяч) гривень. В решті позовних вимог відмовлено. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що з метою отримання правової допомоги щодо ведення даної справи позивачем було укладено договір про надання правової допомоги, за яким за правову допомогу при розгляді справи в Сумському районному суді Сумської області Адвокат Никонова Марина Олександрівна отримала гонорар у розмірі 27000,00 грн. Про зазначене було заявлено у суді представником до судових дебатів. Наголошено, що документи, які підтверджують повноваження представника містяться у матеріалах справи. Частиною 1 ст. 265 ЦПК України передбачено, що рішення суду складається зі вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин. При цьому, у резолютивній частині рішення суду, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України зазначається розподіл судових витрат. Нормою\~ст. 270 ЦПК України\~визначено право суду, що ухвалив рішення, за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, ухвалення додаткового рішення у справі є способом усунення його неповноти. Зі змісту рішення Сумського районного суду Сумської області від 14 листопада 2025 року вбачається, що питання відшкодування позивачу понесених ним витрат на правову допомогу адвоката не вирішувалось. Отже, наявні визначені процесуальним законом підстави для ухвалення судом додаткового рішення у справі. Так, представництво інтересів позивача у Сумському районному суді Сумської області здійснювалось адвокатом Никоновою Мариною Олександрівною на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АХ №1261893 від 21 травня 2025 року (а.с.21,174). Правнича (правова) допомога [PERSON] у суді надавалась адвокатом Никоновою Мариною Олександрівною відповідно до укладеного договору про надання правової допомоги від 05 травня 2025 року (а.с.175-176), за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1. Договору 1). У розділі 2 Договору п.2.3.1 його сторони погодили, зокрема, що отримання винагороди Адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару у розмірі 2000 грн за годину 17 листопада 2025 року Адвокатом виставлено Клієнту рахунок на оплату вартості правової допомоги за Договором 27000 грн та актом наданих послуг (а.с. 177), Відповідно дост.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1, 3\~ст. 134 ЦПК України). Як визначено у ч.ч. 1\~4\~ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Дослідивши надані докази, оцінивши їх на предмет підтвердження понесення позивачем заявлених витрат, апеляційний суд зважає на наступне. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Пунктом 3.2\~рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009\~передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268). У постановах від 18 березня 2021 року у справі № 910/15621/19 та від 28 квітня 2021 року у справі № 910/12591/18 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved