Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до Святошинського районного суду міста Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами у загальному розмірі 143 395,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір №4486562. За умовами зазначеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн. із визначеною відсотковою ставкою за користування кредитом: 945 грн., які нараховуються за ставкою 0,63 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Крім того, 04.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір №102699816. Вказаним договором встановлено, що [PERSON] видається кредит у розмірі 10 000,00 грн. із визначеною відсотковою ставкою за користування кредитом: 2 550 грн., які нараховуються за ставкою 1,7 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Позивач вказав, що 28.12.2021 року було укладено договір №28-12/2021-72 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» відступило на користь Товаристваз обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4486562. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4486562. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №4486562. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №4486562 від 27.09.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 70 445,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 60 445,00 грн. 29.12.2021 року було укладено договір №29-12/2021-45 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102699816. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102699816. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №102699816. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №102699816 від 04.10.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 72 950,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 62 950,00 грн. Крім того, позивач вказав, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 143 395,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 20 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 123 395,00 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача суму заборгованості за Договорами № 4486562 від 27.09.2021 року, № 102699816 від 04.10.2021року у загальному розмірі 143 395,00 грн. та вирішити питання судових витрат. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н. О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 01 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки позов подано в електронній формі через електронний кабінет, примірник позовної заяви разом із доданими до неї матеріалами позивачем направлений відповідачу на адресу його зареєстрованого місця проживання, що відповідає інформації, отриманої за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА у відповідності до вимог ст.ст. 43, 177 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення. Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 01 липня 2025 року відповідачу [PERSON] , [INFO] , була направлена на адресу його зареєстрованого місця проживання за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА - [ADDRESS] . Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, поштовий конверт повернувся до суду без вручення. На довідці про причини повернення стоїть відмітка «за закінченням терміну зберігання». Суд повторно направив копію ухвали про відкриття провадження у справі на зареєстроване місце проживання відповідача. Як вбачається із наявних у матеріалах справи доказів, а саме трекінгу поштового відправлення із веб-сайту АТ «УКРПОШТА», поштовий конверт повернувся до суду без вручення за закінченням встановленого терміну зберігання. Частина 1 статті 131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Суд також звертає увагу, що листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22). Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за місцем його реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Оскільки справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасники справи у судове засідання не викликалися. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 27.09.2021 року [PERSON] заповнив Анкету-заяву на кредит №4486562. Крім того, вбачається, що по заяві 4486562 прийнято рішення - погоджено за наступними умовами: погоджена сума: 10 000,00 грн., погоджений строк: 15 днів, комісія за надання: 5,00% одноразово, ставка процентів: 0,63 % за кожен день користування. 27.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №4486562 за умовами якого Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором (п. 1.1 Договору). Сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн. у валюті: Українські гривні. Кредит надається строком на 15 днів з 27.09.2021 року (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 12.10.2021 року (п.п. 1.2- 1.4 Договору). П. 1.5 Договору сторони узгодили, що загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 1 445,00 грн. в грошовому виразі та 2,569 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 11 445 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. П. 1.5.1. Договору: комісія за надання кредиту: 500 грн., яка нараховується за ставкою 5,00 відсотків від суми кредиту одноразово. П. 1.5.2. Договору: Проценти за користування кредитом: 945,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,63 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. У п.п. 1.6 - 1.7 Договору сторони узгодили, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. 2.1 Договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.3 Договору сторонами узгоджені умови пролонгації строку кредитування, зокрема щодо розміру відсоткової ставки. Згідно з п. 3.3.2 Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом, а також інші платежі передбачені цим Договором у порядку, строки та терміни, передбачені п.п. 1.1-1.5 та п. 2.4 цього Договору. У відповідності до п. 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Укладення товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору). Додатком № 1 до договору є Графік платежів за договором про споживчий кредит 4486562 від 27.09.2021 року, згідно з яким до сплати визначено 11 445,00 грн., з яких 10 000,00 грн. сума кредиту; 945 грн. проценти та 500 грн. комісія за надання кредиту за умови виконання позичальником свого зобов`язання до 12.10.2021 року. Додатком № 2 до договору про споживчий кредит №4486562 від 27.09.2021 року є Паспорт споживчого кредиту №4486562. Відповідно до довідки генерального директора ТОВ «МІЛОАН» про ідентифікацію, [PERSON] , з яким укладено договір №4486562 від 27.09.2021 року ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор: L41655; час відправки ідентифікатора позичальнику: 27.09.2021; номер телефону / електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: [NUMBER] . Вказаний номер телефону [PERSON] вказаний у реквізитивній частині договору про споживчий кредит №4486562 від 27.09.2021 року та Анкеті-заяві на кредит №4486562. Як вбачається із квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 27.09.2021 року, 27.09.2021 року ТОВ «МІЛОАН» перерахувало 10 000,00 грн. на картку № [NUMBER] із призначенням платежу «Кошти згідно договору 4486562». Крім того, 04.10.2021 року [PERSON] заповнив Анкету-заяву на кредит №102699816. Крім того, вбачається, що по заяві 102699816 прийнято рішення - погоджено за наступними умовами: погоджена сума: 10 000,00 грн., погоджений строк: 15 днів, комісія за надання: 19,00% одноразово, ставка процентів: 1,70 % за кожен день користування. 04.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №102699816 за умовами якого Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором (п. 1.1 Договору). Сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн. у валюті: Українські гривні. Кредит надається строком на 15 днів з 04.10.2021 року (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 19.10.2021 року (п.п. 1.2- 1.4 Договору). П. 1.5 Договору сторони узгодили, що загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 4 450,00 грн. в грошовому виразі та 776,357 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 14 450,00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. П. 1.5.1. Договору: комісія за надання кредиту: 1 900,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово. П. 1.5.2. Договору: Проценти за користування кредитом: 2 550,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. У п.п. 1.6 - 1.7 Договору сторони узгодили, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. 2.1 Договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.3 Договору сторонами узгоджені умови пролонгації строку кредитування, зокрема щодо розміру відсоткової ставки. Згідно з п. 3.3.2 Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом, а також інші платежі передбачені цим Договором у порядку, строки та терміни, передбачені п.п. 1.1-1.5 та п. 2.4 цього Договору. У відповідності до п. 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Укладення товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору). Додатком № 1 до договору є Графік платежів за договором про споживчий кредит 102699816 від 04.10.2021 року, згідно з яким до сплати визначено 14 450,00 грн., з яких 10 000,00 грн. сума кредиту; 2 550,00 грн. проценти та 1 900,00 грн. комісія за надання кредиту за умови виконання позичальником свого зобов`язання до 12.10.2021 року. Додатком № 2 до договору про споживчий кредит №102699816 від 04.10.2021 року є Паспорт споживчого кредиту №102699816. Відповідно до довідки генерального директора ТОВ «МІЛОАН» про ідентифікацію, [PERSON] , з яким укладено договір №102699816 від 04.10.2021 року ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор: W82147; час відправки ідентифікатора позичальнику: 04.10.2021; номер телефону / електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: [NUMBER] . Вказаний номер телефону [PERSON] вказаний у реквізитивній частині договору про споживчий кредит №102699816 від 04.10.2021 року та Анкеті-заяві на кредит №102699816. Як вбачається із квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 04.10.2021 року, 04.10.2021 року ТОВ «МІЛОАН» перерахувало 10 000,00 грн. на картку № [NUMBER] із призначенням платежу «Кошти згідно договору 102699816». За правилом, встановленим ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як встановлено судом, відповідачем підписано Договір № 4486562 від 27.09.2021 року та Договір №102699816 від 04.10.2021 року за допомогою одноразових ідентифікаторів «L41655» та «W82147» відповідно, які відправлені на номер телефону [PERSON] [PERSON] погодився, що у відповідності до п. 6.5 Договорів про споживчий кредит, цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. У Постанові КЦС ВС від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19 зроблено висновок, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Згідно з статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до умов договору про споживчий кредит №4486562 від 27.09.2021 року та графіку платежів, сума кредиту по договору - 10 000,00 грн., проценти за користування кредитом - 945,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,63 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка - 5,00 %. За умовами договору про споживчий кредит №102699816 від 04.10.2021 року та графіку платежів, сума кредиту по договору - 10 000,00 грн., проценти за користування кредитом - 2 550,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,70 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка - 5,00 %. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за кредитним договором №4486562, складеного ТОВ «МІЛОАН», у відповідності до котрого вбачається, що нарахування відсотків на заборгованість здійснювалось первинним кредитодавцем в межах строку кредитування (враховуючи умови пролонгації договору - п. 2.3 Договору) за узгодженою сторонами відсотковою ставкою. Так, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №4486562 станом на 11.12.2021 року склала 41 445,00 грн. з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 31 445,00 грн. - заборгованість по процентам. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №102699816, складеного ТОВ «МІЛОАН», нарахування відсотків на заборгованість здійснювалось первинним кредитодавцем в межах строку кредитування (враховуючи умови пролонгації договору - п. 2.3 Договору) за узгодженою сторонами відсотковою ставкою. Так, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №102699816 станом на 18.12.2021 року склала 44 450,00 грн. з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 34 450,00 грн. - заборгованість по процентам. П.п. 3.2.6. Договору №4486562 від 27.09.2021 року та Договору №102699816 від 04.10.2021 року встановлено, що кредитодавець має право, зокрема, відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. 28 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Фактор) укладено договір факторингу №28-12/2021-72, у відповідності до котрого Клієнт - Первісний Кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 72 029 930 грн. 55 коп., а Фактор зобов`язується, здійснивши Фінансування в порядку, передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржником (п. 2.1 Договору). Сторони домовились, що розмір Фінансування за Реєстром Боржників складає 3 255 566 грн. 76 коп. Фактор здійснює Фінансування на користь Клієнта шляхом одноразового перерахування суми грошових коштів протягом 5 банківських днів з дати підписання цього Договору (п. 7.1 Договору). До матеріалів справи додано платіжне доручення №0316880000 від 30.12.2021 року, з якого встановлено, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснило платіж у розмірі 3 255 566,76 грн. на користь ТОВ «МІЛОАН» із призначенням платежу: Оплата лоту згідно договору факторинга №28-12/2021-72 від 28.12.2021 без ПДВ. Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» виконало своє грошове зобов`язання перед ТОВ «МІЛОАН». У відповідності до Актів приймання-передачі Реєстру Боржників від 28 грудня 2021 року до Договору факторингу №28-12/2021-72 від 28.12.2021 року, кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр Боржників кількістю 3 232. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу №28-12/2021-72 від 28.12.2021 року, Клієнт відступає Факторові Право Вимоги заборгованостей до боржників Клієнта на умовах передбачених Договором факторингу № 28-12/2021-72 від 28.12.2021 року згідно наступного Реєстру Боржників, зокрема, щодо: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , номер кредитного договору: 4486562, загальна сума заборгованості 41 445,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000,00 грн. та заборгованості по відсоткам у розмірі 31 445,00 грн. Зважаючи на викладене, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до [PERSON] за Договором №4486562 у загальному розмірі 41 445,00 грн. У матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (кр. дог. 4486562, НКС 15603372), станом на 10.01.2023 року, з якого вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» здійснило нарахування відсотків на заборгованість [PERSON] у розмірі 29 000,00 грн. за відсотковою ставкою 5,0 % у період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року (включно), тобто у межах строку кредитування, враховуючи пролонгацію договору, встановлену Договором про споживчий кредит №4486562 від 27.09.2021 року. Таким чином, загальна заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за Договором про споживчий кредит №4486562 від 27.09.2021 року склала 70 445,00 грн. 29 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Фактор) укладено договір факторингу №29-12/2021-45, у відповідності до котрого Клієнт - Первісний Кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 45 757 860 грн. 29 коп., а Фактор зобов`язується, здійснивши Фінансування в порядку, передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржником (п. 2.1 Договору). Сторони домовились, що розмір Фінансування за Реєстром Боржників складає 1 647 008 грн. 45 коп. Фактор здійснює Фінансування на користь Клієнта шляхом одноразового перерахування суми грошових коштів протягом 5 банківських днів з дати підписання цього Договору (п. 7.1 Договору). До матеріалів справи додано платіжне доручення №0316900000 від 30.12.2021 року, з якого встановлено, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснило платіж у розмірі 1 647 008,45 грн. на користь ТОВ «МІЛОАН» із призначенням платежу: Оплата лоту згідно договору факторинга №29-12/2021-45 від 29.12.2021 без ПДВ. Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» виконало своє грошове зобов`язання перед ТОВ «МІЛОАН». У відповідності до Актів приймання-передачі Реєстру Боржників від 29 грудня 2021 року до Договору факторингу №29-12/2021-45 від 29.12.2021 року, кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр Боржників кількістю 2 119. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу №29-12/2021-45 від 29.12.2021 року, Клієнт відступає Факторові Право Вимоги заборгованостей до боржників Клієнта на умовах передбачених Договором факторингу № 29-12/2021-45 від 29.12.2021 року згідно наступного Реєстру Боржників, зокрема, щодо: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , номер кредитного договору: 102699816, загальна сума заборгованості 44 450,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000,00 грн. та заборгованості по відсоткам у розмірі 34 450,00 грн. Зважаючи на викладене, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до [PERSON] за Договором №102699816 у загальному розмірі 44 450,00 грн. У матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (кр. дог. 102699816, НКС 15605082), станом на 10.01.2023 року, з якого вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» здійснило нарахування відсотків на заборгованість [PERSON] у розмірі 28 500,00 грн. за відсотковою ставкою 5,0 % у період з 29.12.2021 року по 23.02.2022 року (включно), тобто у межах строку кредитування, враховуючи пролонгацію договору, встановлену Договором про споживчий кредит №102699816 від 04.10.2021 року. Таким чином, загальна заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за Договором про споживчий кредит №102699816 від 04.10.2021 року склала 72 950,00 грн. Так, 10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Новий кредитор) укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору (Реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором (п. 2.1 Договору). Відповідно до п. 7.1 Договору Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Договорами позики (Кредитними договорами), відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Первісному кредитору грошові кошти у сумі 5 312 491,559 грн. без ПДВ. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року, Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв Реєстр Боржників кількістю 207 307. До матеріалів справи також долучений Акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Сторона 2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Сторона 1), відповідно до якого Сторона 1 має перед Стороною 2 непогашені грошові зобов`язанні, зокрема, по Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року у сумі 5 312 491,559 грн. Вказаним актом, крім того, сторони узгодили, що зобов`язання Сторони 1 перед Стороною 2 припиняються в повному обсязі. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не має грошових зобов`язань перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року. Як вбачається із витягів із Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до: 1) [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , за Договором №4486562 у загальному розмірі 70 445,00 грн. з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 10 000,00 грн., а сума заборгованості за нарахованими відсотками - 60 445,00 грн.; 2) [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , за Договором № 102699816 у загальному розмірі 72 950,00 грн. з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 10 000,00 грн., а сума заборгованості за нарахованими відсотками - 62 950,00 грн. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Зобов`язання відповідач не виконав ані перед первісним кредитором, ані перед позивачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надало належні та достатні докази на підтвердження права вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит №4486562 від 27.09.2021 року та за Договором про споживчий кредит №102699816 від 04.10.2021 року. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернув вказаний борг. Суд звертає увагу, що протягом розгляду справи відповідачем не подано пояснень чи письмових доказів на підтвердження неможливості виконання умов договору. Судом встановлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит, комісію та відсотки за користування ним, однак свого зобов`язання вчасно не виконав, кредит не повернув, нараховані відсотки не сплатив. Як вбачається із розрахунку заборгованості по договору №4486562 від 27.09.2021 року, станом на 13.06.2025 року, складеного ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», заборгованість [PERSON] складає 10 000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 60 445,00 грн. заборгованості за відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості по договору №102699816 від 04.10.2021 року, станом на 13.06.2025 року, складеного ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», заборгованість [PERSON] складає 10 000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 62 950,00 грн. заборгованості за відсотками. Оскільки умови кредитних договорів відповідач не виконав своєчасно і належним чином, то суд доходить висновку, що позов про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит №4486562 від 27.09.2021 року та за Договором про споживчий кредит №102699816 від 04.10.2021 року необхідно задовольнити та стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 143 395,00 грн. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо судових витрат по сплаті судового збору. Позивач надає суду платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №0531240099 від 20.06.2025 року, зі змісту якої вбачається, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» здійснило платіж у розмірі 2 422,40 грн. на сплату судового збору за подачу позовної заяви до Святошинського районного суду міста Києва до [PERSON] . Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 2422,40 грн. Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу. У поданому позові позивач просить стягнути із відповідача на свою корить судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Так, на підтвердження витрат на правову допомогу позивач долучив до матеріалів справи: копію договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року про надання Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»; копію прайс-листа Адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; заявку на надання юридичної допомоги №347 від 01 травня 2025 року щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на загальну суму послуг 25 000,00 гривень; витяг з акту №10 від 30.05.2025 року про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 року з якого вбачається, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» погодило надання правових послуг АО «Лігал Ассістанс», зокрема щодо відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), договір № 4486562, №102699816 на загальну суму 25 000,00 гривень. Суд звертає увагу, що відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №347 від 01 травня 2025 року та витягу з акту №10 від 30.05.2025 року про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 року, АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» надавало наступні послуги: Надання усної консультації з вивченням документів на суму 4 000,00 грн., надання письмової консультації з вивченням документів на суму 3 000,00 грн. та складення позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду у розмірі 18 000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved