Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 ТзОВ "Коллект Центр»" в особі директора М.Ткаченко звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 14.05.2021 між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»(первісним кредитором) та [PERSON] було укладено Договір позики №75562622 відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 5750грн., відсоткова ставка - 1,99% за один день користування кредитом, строк кредитування - 30 днів з можливістю пролонгації. 30.12.2021 між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №30-12/2021, згідно з яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за Договором №75562622 щодо відповідача. 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги ТОВ «Колект Центр» згідно Договору факторингу №10-03/2023/01, відтак ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги до відповідача Договором №75562622. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 18283,62 грн., яку і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. 1.2. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 01.07.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано термін для усунення недоліків. Ухвалою суду від 14.07.2025 після усунення недоліків відкрито спрощене позовне провадження та ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач ухвалу про відкриття провадження отримав 19.11.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву не подав, а 15-ти денний термін для цього минув, заяв та клопотань від нього не надходило, отож підстав для відкладення справи немає. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 14.05.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений Договір позики №75562622, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 5750 грн. Строк кредитування 30 днів з можливістю пролонгації (п.2.1-2.2 Договору). Згідно п. 2.3 Договору процентна ставка фіксована та складає 1,99% від суми кредиту за кожен день користування. (а.с.30). Згідно Додатку №1 до Договору позики, сторонами визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.30). Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення Договору позики шляхом введення коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного Договору. Підписанням Договору позики Відповідач також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Видача грошових коштів у сумі 5750 грн. [PERSON] підтверджується долученою до справи довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 28.11.2024 про перерахування 14.05.2021 коштів на банківську картку № [NUMBER] (а.с.19). Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунку заборгованості, станом на 30.12.2021 заборгованість [PERSON] за Договором позики №75562622 складає 18089,22 грн., з яких 5750 грн. - основний борг та 12339,22 грн. - заборгованість за відсотками. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] на виконання умов договору, здійснив часткову оплату нарахованих відсотків за Договором у розмірі 3752,57 грн. Вказана сума відображена у розрахунку заборгованості (а.с.12-14). 30.12.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал було укладено Договір факторингу №30-12/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором позики №75562622 щодо відповідача(а.с.57-59). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 20.12.2021 та Реєстр боржників, підтверджує факт переходу від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.55). На виконання умов Договору факторингу ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошові кошти у розмірі 2663376,39 грн. згідно платіжного доручення №0317260000 від 30.12.2021 (а.с.56). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 30.12.2021 до Договору факторингу, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 18089,22 грн.(а.с.51). Також, судом встановлено, що 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 (а.с.44-46). На момент відступлення ТОВ «Вердикт Капітал» вимог на користь позивача згідно розрахунку заборгованості за Договором №75562622, заборгованість відповідача [PERSON] становить 18283,62 грн., з яких: 5750 грн. - борг за основною сумою кредиту; 12339,22 грн. - сума заборгованості за відсотками, 26,46грн. - 3% річних, 167,94 грн. - інфляційні збитки (а.с.61). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 10.03.2023, підтверджує факт переходу від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.42). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 10.03.2023 до Договору факторингу, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] за Договором позики №75562622 в сумі 18283,62 грн., з яких: 5750 грн. - борг за основною сумою кредиту; 12339,22 грн. - сума заборгованості за відсотками, 26,46грн. - 3% річних, 167,94 грн. - інфляційні збитки (а.с.38). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 18.06.2025 заборгованість [PERSON] складає 18283,62 грн., що свідчить, про те, що позивач після отримання прав вимоги не здійснював жодних нарахувань, а заборгованість залишається непогашеною (а.с.60). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частиною першоюст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. У відповідності дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Суд робить висновок, що між первісним кредитором ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого є позивач, та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 14.05.2021 Договору позики №75562622. Згідно вказаного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 5750 грн. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку у повному обсязі не повернуті, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту у розмірі 5750 грн. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками по договору суд зазначає наступне. Умовами договору передбачено, що позика надається строком на 30 днів (з можливістю пролонгації) зі сплатою процентів у розмірі 1,99% за кожен день користування коштами. Як вбачається із наданого первісним кредитором розрахунку позивачем здійснено часткову сплати нарахованих відсотків у розмірі 3752,57грн, тобто погоджено пролонгацію строку кредитування. Згідно позиції Верховного Суду України, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою погашення заборгованості за Договором позики, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. І зрештою, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок і в частині стягнення відсотків за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача відсотки, нараховані в порядку ст. 625 ЦК України 3% річних у розмірі 26,46грн нараховані за період з 30.12.2021по 23.02.2022 та інфляційні збитки в розмірі 167,94 грн. за період з 01.2022 по 02.2022. В підсумку суд позов задовольняє. 5.2 Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що понесені ТОВ «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024; Заявкою на надання юридичної допомоги №741 від 01.05.2025, Прайс-листом АО «Лігал Асістанс», Витягом з Акту №10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 (а.с.26-30). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, за відсутності заперечень з боку відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. підлягають стягненню з відповідача. 5.3 Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2422,40 грн.(а.с.6).

Outcome: approved