Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

06.03.2025р. заявниця звернулася до суду з заявою, якою просить встановити факт прийняття її спадщини , яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , - шляхом вступу в володіння майно. В обґрунтування вимог, заявниця стверджує, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно, у тому числі, - право на земельну частку (пай) у КСП "Глибоке" Татарбунарського району Одеської області, спадкодавець станом на дату смерті мешкала одна, а вона, заявниця [PERSON] - є її спадкоємцем, почала користуватися її майном, у тому числі земельною ділянкою, яку передала в оренду ТОВ "Глибоке" та отримувала орендну плату з 2002р. по теперішній час, тому вважала себе такою, що є власником цієї земельної ділянки, але орендар повідомив ей, що вона не реалізувала своє право на земельну частку(пай), не оформивши її, тому вона, заявниця, звернулася до землевпорядної організації з метою виділення земельної ділянки в натурі, але з`ясувалося, що вона не оформила спадщину. Після звернення до нотаріуса, їй було відмовлено у вчиненні цієї нотаріальної дії з-за відсутності доказів факту прийняття нею спадщини. Тому, з метою встановлення юридичного факту, вона - заявниця, змушена звернутися до суду для оформлення прав на спадщину. У судове засідання заявниця не прибула, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представник заінтересованої особи - приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Розглянувши заяву, вислухавши заявника та свідків, дослідивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: - [INFO] померла мати заявника - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть - серії [NUMBER] , виданого 13.11.2002р. ВК Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.7); - заявниця [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] - відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.05.1990р. с.Борисовка Татарбунарського району Одеської області, а/з №69 (а.с.10); - згідно свідоцтва про одруження (серії [NUMBER] , вид.29.12.1995р. відділом РАГС виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів Одеської області) 29.12.1995р. заявниця змінила прізвище з " [PERSON] " на" [PERSON] "(а.с.11); - відповідно до сертифікату на право на земельну частку(пай) серії №0549650, вид.04.08.1999р., за р./№462 від 07.09.1999р. - спадкодавцю [PERSON] належить прао на земельну частку(пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КПС "Глибока" розміром 4,37 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.7); - згідно довідки КВК Татарбунарської міської ради від 14.01.2025р. за №4 [PERSON] на момент смерті, яка настала [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , - сама (а.с.9); - згідно довідки директора ТОВ "Глибоке" від 26.09.2024р. за №34 - земельна ділянка площею 3,87га , дійсно належить [PERSON] , яка померла у 2002р. та знаходиться в оренді ТОВ "Глибоке", весь земельний пай за цей період і по теперішній час отримує заявниця [PERSON] ( а.с.12); - на звернення заявниці, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - у зв`язку з відсутності доказів факту прийняття нею спадщини (а.с. 13). За правилами ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Вiдповiдно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК Укpаїни, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася ще [INFO] і шестимісячний строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року, - до спірних відносин застосовуються положення ЦК УРСР в редакції 1963 року. Згідно з положеннями ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963, за законом, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до вимог ст.ст.548,549 ЦК УРСР - прийняття спадщини здійснюється шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, або зверненням до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення факту, що мають юридичне значення» визначено, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом в порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК УРСР, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Також Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» звертає увагу судів на те, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Беручи до уваги вищевказане, проаналізувавши матеріали справи та дослідивши надані заявником докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявниця в розумінні ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963р.), вчинено дії, які свідчать про прийняття спадщини після -12.11.2002р. - смертіїї матері [PERSON] . Тому, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводи заяви є обгрунтованими і підлягають задоволенню, з наданих суду матеріалів не вбачається, що задоволенням вимог заяви будуть порушені права інших осіб, тому доводи заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved