Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

У жовтні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.04.2024 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі вказаної заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Позивач зазначає, що Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частці у разі невиконання клієнтом та/або довіреною особою клієнта зобов`язань за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 25.10.2025 має заборгованість в розмірі 117325,69 грн., яка складається з наступного: 69116,05 грн. - заборгованість за кредитом; 47359,64 грн. - заборгованість по відсоткам; 850,00 грн. - пеня. На підставі наведеного, позивач просить позов задовольнити, стягнути суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою суду від 06.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому у позовній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. В заяві зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом та відсотками визнає, проти нарахування штрафних санкцій заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05.04.2024 відповідачем [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акціонерному товаристві «Акцент-Банк». У цій анкеті-заяві зазначено, що відповідач ознайомився з актуальними Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, паспортом споживчого кредиту та до укладання угоди отримав повну інформацію про фінансові послуги. Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг становлять договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового роз`яснення. 05.04.2024 відповідач [PERSON] підписав заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком) на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. До матеріалів справи доданий витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк», Тарифи по картці «Зелена», паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Вигода». Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та пп. 2.1.1.2.4 п. 2.1.1.2. Умов та Правил, після одержання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви банк виконує перевірку наданих документів і приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду, на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з п.п. 2.1.1.5.5 п. 2.1.1.5. Умов та правил клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.6 п. 2.1.1.5. Умов та правил встановлено, що клієнт зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та офердрафта), оплати винагороди банку. У довідці за картками, яка надана АТ «А-Банк», міститься інформація про відкриття відповідачу [PERSON] рахунку № [NUMBER] та видачу карток: №4323347389061760, строком дії до грудня 2031 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня 2031 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня 2031 року. З довідки за лімітами, виданої АТ «А-Банк» та доданої до позовної заяви, встановлено, що 05.04.2024 відповідачу [PERSON] встановлено кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн. та згодом 05.07.2024 збільшений до 1000,00 грн., який 25.12.2024 збільшений до 69200,00 грн. Випискою по картці, виданої на ім`я відповідача [PERSON] встановлено, що за період з 05.04.2024 по 25.10.2025 він активно користувався кредитними коштами, наданими АТ «А-Банк» та погашаючи частину заборгованості, що останнім не заперечується. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 05.04.2024 вбачається, що у зв`язку з неповним та несвоєчасним погашенням відповідачем [PERSON] заборгованості, станом на 25.10.2025 має заборгованість у розмірі 117325,69 грн., яка складається з: 69116,05 грн. заборгованість за кредитом; 47359,64 грн. заборгованість по відсоткам; 850,00 грн. заборгованість за пенею. За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умови договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За положенням ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст. 1050 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Встановлено, що АТ «А-Банк» свої зобов`язання за укладеним кредитним договором виконало в повному обсязі та надало [PERSON] кредит у визначеній договором сумі. Вказана обставина підтверджується підписаною сторонами 05.04.2024 заявою про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, та анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Однак відповідач взяті за договором зобов`язання не виконав, суму кредиту у строки, визначені кредитним договором, не повернув, відсотки за користування ним не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість, яка на момент звернення до суду не погашена. Відповідач факт отримання кредитних коштів та користування ними не заперечує. Суму заборгованості визнав, не погоджується з нарахуванням пені. Отже, зважаючи на невиконання відповідачем умов договору та невнесення чергових платежів на погашення кредиту позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту в розмірі 69116,05 грн. та сплати процентів за користування ним в розмірі 47359,64 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 850 грн. пені, суд зазначає наступне. Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). За положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого\~Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та діє до теперішнього часу. З урахуванням\~зазначених вище\~обмежень встановлених\~п.18\~Перехідних та\~Прикінцевих положень\~Цивільногокодексу\~України відсутні правові підстави для стягнення з відповідача пені в розмірі 850,00 грн. Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі вимог ст.\~141\~ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог, в сумі 2404,85 грн. (99,27%).

Outcome: partial