Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ АТ «Житомиробленерго» Житомирський РЕМ, оформлене протоколом № 07720-25 від 28.05.2025, за порушення п. 2.3.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ), що виразилось у використанні електроенергії на об`єкті побутового споживача на непобутові потреби шляхом ведення підприємницької діяльності (офісне приміщення). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що будинок використовується виключно для проживання, комерційне використання не здійснюється. 20.08.2025 справа надійшла за підсудністю з Корольовського районного суду м. Житомира. Ухвалою від 27.08.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив (а. с. 28). 16.09.2025 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними, а оскаржуване рішення правомірним та обґрунтованим. Додатково зазначає, що 26.06.2025 від представника позивача надійшла заява про усунення порушення, що підтверджує факт використання електроенергії на непобутові потреби. Від представника позивача 13.10.2025 надійшло клопотання, в якому просить поновити строк на подання доказів, та приєднати до справи фототаблиці №№ 1, 2, в обґрунтування пропущених строків на подання доказів зазначає, що фотознімки останній отримав лише у жовтні 2025, дані докази підтверджують позицію позивача, що використовував електроенергію лише в побутових потребах. Суд приходить до висновку, що передбачений ч. 2 ст. 83 ЦПК строк подання доказів пропущений позивачем з поважних причин, а тому поновлює його та приймає подані позивачем докази. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 06.05.2025 АТ «Житомиробленерго» за адресою [ADDRESS] складено акт № 04720-25 про порушення ПРРЕЕ, відповідно до якого виявлено порушення п. 2.3.12 ПРРЕЕ, а саме: використання електричної енергії споживачем [PERSON] на непобутові потреби шляхом ведення підприємницької діяльності (офісне приміщення) (а.с. 6), позивач від підпису даного акту не відмовився. Рішенням комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ відповідача від 28.05.2025, оформленим протоколом № 04720-25, акт про порушення № 04720-25 визнано таким, що складено з дотримання вимог та є правомірним, а споживач причетний до порушення (а.с. 9). Відповідно до даного рішення комісії споживачу необхідно усунути порушення ПРРЕЕ в термін до 27.06.2025. На вимогу цього представник позивача надав заяву про усунення порушень ПРРЕЕ, також було повідомлено, що позивач не погоджується з рішенням комісії та буде оскаржувати його в судовому порядку. З наданих позивачем фотознімків, отриманих ним від відповідача (фототаблиця 1), та додаткових знімків (фототаблиця 2) вбачається, що зображене на них приміщення використовується як офісне (відсутні таблички, реклама, офісна техніка тощо), також відсутні струмоприймачі непобутового призначення, у зв`язку із чим суд не вбачає використання позивачем електричної енергії для здійснення підприємницької діяльності (офісу). Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Відповідно до п. 2.3.12 ПРРЕЕ підтвердженням факту споживання (використання) електричної енергії за фіксованою ціною для побутових споживачів на непобутові потреби можуть слугувати: отримана інформація від місцевих органів державної влади, місцевого самоврядування, податкової служби; рекламні вивіски та фасадні таблички на об?єктах; зафіксовані фото (відео) з відповідною рекламою; рекламна інформація з продажу товарів чи надання платних послуг на відповідних сайтах мережі Internet, тощо. Оскільки доказів порушення ППРРЕЕ щодо здійснення позивачем підприємницької діяльності (прихованого підприємництва), а також доказів використання електроенергії у непобутових цілях не надано, суд відхиляє доводи відповідача щодо обґрунтованості оскаржуваного рішення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором; у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до п. 8.1.5 ПРРЕЕ рішення учасника роздрібного ринку, яким є відповідач, може бути у разі незгоди з ним може бути оскаржено споживачем шляхом звернення до суду. Велика Палата Верховного Суду у п. 81 постанови від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17 роз`яснила, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим, на відміну від Кодексу адміністративного судочинства України, цивільне законодавство не передбачає такого способу захисту порушеного цивільного права як визнання рішення протиправним. П. 10 ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачає такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів як визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, до яких відповідач не належить, отже позовна вимога в частині визнання оскаржуваного рішення протиправним задоволенню не підлягає, проте, враховуючи необґрунтованість оскаржуваного рішення, воно підлягає скасуванню. Оскільки позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» був звільнений від сплати судового збору, а його позовні вимоги підлягають задоволенню, суд відповідно до ст. 141 ЦПК стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: partial