Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

25.08.2025 до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява АТ «Сенс банк», в якій просили стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 122 082,12 грн, з яких 76 774,31 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 45 307,81 грн заборгованість за відсотками, та 2422,40 грн судового збору, 10 183,45 грн витрат на професійну правничу допомогу. Позов обґрунтовується тим, що 09.08.2018 [PERSON] уклала з АТ «Альфа-банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-банк» на дату укладення сторонами Угоди, розміщеного на офіційному вебсайті. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, проте відповідач не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 122 082,12 грн, з яких 76 774,31 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 45 307,81 грн заборгованість за відсотками. 12.08.2022 загальними зборами АТ «Альфа-банк» затверджено рішення про зміну найменування товариства на АТ «Сенс банк», яке внесено до Єдиного ДРЮО ФОП та ГФ 30.11.2022. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.09.2025 справа направлена за підсудністю до Звягельського міськрайонного суду Житомирської області. 03.10.2025 ухвалою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача відзиву, заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні у строк, встановлений судом, не надійшло. У судові засідання 03.11.2025, 08.12.2025 учасники справи не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином (відповідач згідно з положеннями ч. 11 ст. 128 ЦПК України). Оскільки відповідач не повідомила про поважність причин повторної неявки в судове засідання та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на викладене суд згідно із положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне. Судом встановлено, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів AT «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування AT «Альфа-Банк» на AT «Сенс банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. 09.08.2018 [PERSON] шляхом підписання оферти запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною яка Договору\~про банківське\~обслуговування фізичних\~осіб в\~АТ «Альфа-банк»\~на дату\~укладення сторонами\~Угоди,\~розміщеного на\~офіційному вебсайті. Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Оферта на укладання угоди, договір про використання аналогу власноручного підпису, паспорт кредиту підписано відповідачем власноручно (а. с. 20-23). Відповідно до Оферти..., Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк», паспорту споживчого кредиту сторони дійшли згоди про укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії із наступними основними умовами: встановлення відновлювальної кредитної лінії; максимальний ліміт кредитної лінії 200 000 грн; процентна ставка 35,99% річних за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою; порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. Визначено строк кредитування 12 місяців із можливістю пролонгації. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 10.04.2025 [PERSON] має заборгованість у розмірі 122 082,12 грн, з яких 76 774,31 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 45 307,81 грн заборгованість за відсотками (а. с. 47). Також позивачем долучено виписку із рахунку за період з 14.08.2018 до 10.04.2025 (а. с. 26-46). З метою досудового врегулювання спору АТ «Сенс банк» надсилало на адресу позичальника досудову вимогу, датовану 26.04.2025, щодо виконання зобов`язань у добровільному порядку. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Основоположним принципом\~цивільного судочинства\~є принцип\~змагальності сторін,\~який закріплений\~положеннями статей\~12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між АТ «Альфа-банк» (наразі АТ «Сенс банк») та відповідачем [PERSON] укладено угоду про надання банківських послуг та сторонами узгоджено умови такого договору у Оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, Анкеті-заяві про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, Паспорті споживчого кредиту від 09.08.2018 у простій письмовій формі. Проте позивачем всупереч вимог статей 12, 81 ЦПК Україн не долучено доказів про наявність заборгованості за кредитом у розмірі 122 082,12 грн, як зазначено у позовній заяві. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки із рахунку відповідача вбачається, що [PERSON] користувалася кредитною карткою за період з 14.08.2018 до 15.04.2022 (а. с. 34, 47) та станом на вказану дату заборгованість за тілом кредиту склала 41 412,65 грн. Після 15.04.2022 відповідач не здійснювала ні зняття коштів із рахунку, ні внесення коштів на рахунок, проте відповідачем станом на 10.04.2025 обраховано заборгованість за тілом кредиту вже у розмірі 76 774,31 грн. Збільшення суми заборгованості за тілом кредиту на суму періодичних обов`язкових платежів не узгоджено сторонами у письмовому порядку, тому суд не знаходить підстав для стягнення суми заборгованості за тілом кредиту у такому розмірі. При цьому суд враховує, що умови Договору про\~банківське обслуговування\~фізичних осіб\~в АТ\~«Альфа-банк»\~на дату\~укладення сторонами\~Угоди,\~розміщеного на\~офіційному вебсайті,\~суд не\~може вважати\~як обумовлені\~сторонами умови\~користування кредитними\~коштами,\~оскільки вони\~не підписані\~відповідачем ні\~власноручно,\~ні шляхом\~накладення електронного\~підпису. Вказані умови публічно доступні в режимі реального часу можуть носити показовий характер та безперешкодно змінюватися позивачем поза волею та без врахування інтересів іншого учасника договірних відносин. При цьому судом враховується правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 щодо того, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети-заяви. Щодо нарахування заборгованості за відсотками у сумі 45 307,81 грн, то суд зауважує наступне. При обрахуванні розміру заборгованості за відсотками суд керується вимогами закону щодо правомірності нарахування відсотків лише у межах строку дії кредитного договору (постанови ВП ВС від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 та від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16). Із підписаних учасниками угоди документів (а. с. 22) вбачається, що строк дії договору визначено протягом 12 місяців із можливістю пролонгації. Оскільки позивачем не доведено факту пролонгації договору, тому суд вважає доцільним та необхідним стягнути відсотки з відповідача на користь позивача відповідно до розрахунку позивача станом на 15.04.2023, тобто через 12 місяців з дня останньої активності відповідача за рахунком у сумі 4576,70 грн. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на 37,67 %, тому пропорційно задоволених вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Також згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Смартлекс» в особі керуючого Лойфера А. Е. та АТ «Сенс банк», відповідно до п. 3.1 якого визначено, що замовник сплачує на адресу замовника гонорар у такому розмірі: 375 грн за підготовку і подання позовної заяви; 225 грн за отримання рішення суду; комісійної винагороди від стягнутих коштів на користь замовника 7,85%, що становить 10 183,45 грн (а. с. 11-14); копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а. с. 19). Зважаючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, задоволена частково, більше половини вимог судом визнано безпідставними, розглянута без присутності учасників справи, враховуючи конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 3 000 грн.

Outcome: partial