Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що сторони 29 січня 2016 року уклали шлюб та мають двох спільних дітей 2016 і 2021 року народження. Проте спільне життя не склалося у зв`язку з протилежними поглядами на ведення господарства. Подальше примирення неможливе. Шлюбні відносини між сторонами припинені. У зв`язку з цим позивач просила суд розірвати шлюб. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у позовній заяві просила провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав та просив провести розгляд справи без його участі. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд постановив провести розгляд справи за відсутності сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. 29 січня 2016 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Великоканівецької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис № 01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 29 січня 2016 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження від 13 квітня 2016 року серії [NUMBER] (а.с. 7), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 07 вересня 2021 року народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на ведення господарства, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому позивач стверджувала, що не бажає поновлювати сімейні стосунки, а відповідач позов визнав, у зв`язку з чим надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved