Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

АТ «ПУМБ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з неї заборгованість у розмірі 34855 грн. 04 коп. та понесені судові витрати. Позов мотивує\~тим,\~що 01 жовтня 2021 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір №1001985732001, згідно якого видано кредит у сумі 20000 грн. А також, 04 січня 2022 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір №2002063803601, згідно якого видано кредит у сумі 10000 грн. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим заборгованість останньої станом на 03 червня 2025 складає: по кредитному договору від 01 жовтня 2021 року №1001985732001 - 26489 грн. 02 коп., з яких: 15437 грн. 25 коп. - заборгованість за кредитом; 03 грн. 93 коп. - заборгованість за процентами; 11047 грн. 84 коп. - заборгованість за комісією; по кредитному договору від 04 січня 2022 року №2002063803601 - 8366 грн. 02 коп., з яких: 4993 грн. 28 коп. - заборгованість за кредитом; 3372 грн. 74 коп. - заборгованість за процентами. Загальна сума заборгованості відповідачки за вищевказаними кредитним договорами станом на 03 червня 2025 року складає 34855 грн. 04 коп. Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачці на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачкою погашена не була. Просить позов задоволити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, одночасно з позовними вимогами просить розгляд справи проводити за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, проте подала заяву про визнання позову. Крім того, при винесенні рішення просить врахувати, що вона добровільно тривалий час виконувала зобов`язання за кредитними договорами. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 18 листопада 2025 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 08 грудня 2025 року. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що 01 жовтня 2021 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачкою заяви №1001985732001, про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням якої відповідачка акцептувала публічну пропозицію АТ «ПУМБ», яка розміщена сайті банку: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані її в процесі обслуговування (з урахуванням усіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку). В заяві про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01 жовтня 2021 року зазначено, що клієнт (відповідачка) просила надати її кредит на наступних умовах: сума - 20000 грн., строк - 36 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%, розмір процентної ставки 0,01% річних, схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами), графік платежів за яким сума платежу за розрахунковий період з 01 жовтня 2021 року по 01 жовтня 2024 року щомісяця становить 1153 грн. 64 коп. та останній платіж 1153 грн. 44 коп., а всього за період (36 місяців) 41530 грн. 84 коп.; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 598 грн. щомісяця, а всього за період (36 місяців) 21528 грн. Відповідачкою [PERSON] також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, інформацію щодо реальної ставки річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. На підтвердження надання кредитних коштів за укладеним кредитним договором позивачем долучено до матеріалів справи платіжну інструкцію від 01 жовтня 2021 року, за якою здійснено перерахунок кредитних коштів у розмірі визначеному таким договором. Згідно банківських виписок по рахунку за укладеним договором суд встановив, що відповідачка користувалася наданими позивачем кредитними коштами. З розрахунку позивача вбачається, що у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань відповідачкою, станом на 03 червня 2025 року заборгованість останньої за кредитним договором №1001985732001 від 01 жовтня 2021 року становить: 26489 грн. 02 коп., з яких: 15437 грн. 25 коп. - заборгованість за кредитом; 03 грн. 93 коп. - заборгованість за процентами; 11047 грн. 84 коп. - заборгованість за комісією. Також, 04 січня 2022 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачкою заяви №2002063803601, про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням якої відповідачка акцептувала публічну пропозицію АТ «ПУМБ», яка розміщена сайті банку: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані її в процесі обслуговування (з урахуванням усіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку). В заяві про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 04 січня 2022 року зазначено, що клієнт (відповідачка) просила відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривнях, надати кредитну картку миттєвого випуску та встановити кредитний ліміт в розмірі 10000 грн. Строк дії кредитного ліміту - 12 місяців, розмір стандартної процентної ставки 47,88% річних, реальна річна процентна ставка 47,88 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складає 12577 грн. 58 коп. Відповідачкою [PERSON] також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, інформацію щодо реальної ставки річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Із довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №2002063803601 вбачається, що 04 січня 2022 року відповідачці встановлено кредитний ліміт в розмірі 10000 грн. 27 лютого 2022 року розмір кредитного ліміту зменшено до 5000 грн., а 03 березня 2022 року збільшено до 1000 грн. Згідно банківської виписки по рахунку за укладеним договором за період з 04 січня 2022 року по 03 червня 2025 року, суд встановив, що відповідачка користувалася наданими позивачем кредитними коштами. З розрахунку позивача вбачається, що у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань відповідачкою, станом на 03 червня 2025 року заборгованість останньої за кредитним договором №2002063803601 від 04 січня 2022 року становить: 8366 грн. 02 коп., з яких: 4993 грн. 28 коп. - заборгованість за кредитом; 3372 грн. 74 коп. - заборгованість за процентами. У зв`язку з невиконанням кредитних зобов`язань, 05 червня 2025 року АТ «ПУМБ» направлено на адресу відповідачки письмову вимогу щодо необхідності погашення заборгованості за кредитними договорами, а саме за договором №1001985732001 в розмірі 26489 грн. 02 коп. та за договором №2002063803601 в розмірі 8366 грн. 02 коп., яка залишилась не виконаною. Оскільки відповідачка допустила порушення прийнятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду. Відповідно до ч.1, ч.2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України\~визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч.2 ст.638 ЦК України\~договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію банку відповідач підписом в заяві про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 28 жовтня 2022 року визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування послугами банку щодо кредитування. Отже, підписання договорів свідчить про те, що відповідачка всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договорів діяли свідомо, були вільні в укладенні цих договорів, вільні у виборі контрагента та умов договорів. Частина 1\~статті 663 ЦК України\~вказує на те, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умов розроблює підприємець (в даному випадку банк). Так як умови договору розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Згідно із\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Судом встановлено, що за умовами договорів сторонами було погоджено тип кредиту сума/ліміт/кредиту, строк кредитування, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. [PERSON] власним підписом підтвердила, що отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредитів, які надано виходячи із обраних нею умов кредитування. За таких обставин суд прийшов до висновку, що сторони обумовили у письмовому вигляді істотні умови договорів у тому числі ціну договорів, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами. Враховуючи, що сторони домовилися про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладених із відповідачкою кредитних договорів. Стаття 1049 ЦК України\~передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно із\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Згідно із частиною першою\~ст.598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідачка з умовами договорів була ознайомлена, підписала такі договори, однак умови договорів порушила, що визнається відповідачкою у письмові заяві поданій до суду. Розмір заявленої до стягнення заборгованості за кредитними договорами за тілом кредиту та процентами підтверджується наданим суду розрахунками заборгованості. На час розгляду справи судом, відповідачка заборгованість перед позивачем по основній сумі боргу та за відсотками за кредитними договорами не сплатила та відповідних доказів до суду не подала. Однак, позивачем в розмір заборгованості за кредитним договором №1001985732001 від 01 жовтня 2021 року, заявленої у позові, крім заборгованості за кредитом та заборгованості за процентами, включена заборгованість за комісією в сумі 11047 грн. 84 коп. Відповідно до п.п.5.7.3 частини 5 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції від 15 березня 2021 року), комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюєтся за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в заяві на приєднання до договору від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Відповідно до абзацу 3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. Згідно із ч.5 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»), до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Відповідно до ч.ч.1,2,5\~ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(у редакції станом на 01 січня 2017 року остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»), продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливими, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. 10 червня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст ст.11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч.ч.1,2,5\~ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з набуттям чинності\~Закону України «Про споживче кредитування»\~залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії\~Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень\~Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п.4 ч.1\~ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.1,2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.5\~ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі №361/392/20 (провадження №61-16470св20) та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, положення укладеного між сторонами кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів, є нікчемними. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, суд вважає позов АТ «ПУМБ» підлягає до задоволення в частині стягнення заборгованості за кредитом та процентами за кредитними договорами №1001985732001 від 01 жовтня 2021 року; №2002063803601 від 04 січня 2022 року, та водночас не підлягає до задоволення в частині вимог, що стосується стягнення заборгованості за комісією по кредитному договору №1001985732001 від 01 жовтня 2021 року в розмірі 11047 грн. 84 коп. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч.1 ст.141\~ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача пропорційну задоволеним вимогам суму сплаченого АТ «ПУМБ» судового збору в розмірі 1654 грн. 58 коп.

Outcome: approved