Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі - ТОВ «СВЕА ФІНАНС») Паладич А. О. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що 25.07.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (далі - ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ») та [PERSON] було укладено Договір № 1650892 про надання споживчого кредиту (далі - Договір, Кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору позичальник отримав кредит в розмірі 6300 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5% в день та строком на 360 днів. Зазначає, що ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку останній вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання із істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі. Між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» 20.01.2025 було укладено Договір факторингу № 01.02-01/25, відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор) відступає (передає) фактору (новий кредитор) права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу № 01.02-01/25 від 20.01.2025, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 1650892 складає 34209,00 грн, з яких: 6300,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 16915,50 грн заборгованість по відсотках та 10993,50 грн пеня. Ураховуючи вищенаведене, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 1650892 від 25.07.2024 в розмірі 34209,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 09.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання (а.с.63), яке було відкладено у зв`язку з клопотанням відповідача про відкладення розгляду справи. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Представник позивача у судове засідання не з`явилася. Одночасно з позовною заявою подала клопотання в якому просила розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує (а.с.57). Відповідач [PERSON] у відкладене судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Подав до суду 29.10.2025 заяву про відкладення розгляду справи та витребування оригіналу договору факторингу про відступлення права вимоги (а.с.71). Інших заяв/клопотань до суду не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 08.12.2025 у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказу постановлено відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд доходить висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що 25.07.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір № 1650892 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» (а.с.6-10). Пунктом 1.1. Договору передбачено, що на умовах встановлених цим договором, Товариство надає споживачу кошти у кредит у національній валюті України гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 6300,00 грн (п. 1.2. Договору). Строк кредиту 360 днів (п. 1.3. Договору). Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (п. 1.4. Договору). Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. Договору (п. 1.5., 1.5.1., 1.5.2. Договору). Загальні витрати на дату укладення договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 34020,00 грн (п. 1.8.1 Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089,90% річних (п. 1.9.1 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 40320,00 грн (п. 1.10.1 Договору). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] (п. 2.1. Договору) Проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, тобто метод «факт/факт». До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана в Графіку платежів (п. 3.1., 3.2. Договору). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіку платежів (розділ 5 Договору). Згідно з п. 7.3. Договору, він вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 1.3. Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним. Відповідно до п. 9.2. Договору, він діє з моменту його підписання електронними підписами сторін і до строку, вказаного в п. 1.3.Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Договір № 1650892 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 25.07.2024 відповідачем [PERSON] підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х522. Додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 1650892 від 25.07.2024 ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідач погодили графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, за яким здійснюється періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом; визначено дати платежу з 25.07. 2024 по 20.07.2025, загальна вартість кредиту для споживача складе 40320,00 грн (а.с.10,зворот). Додатком № 2 до даного Договору є інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, де [PERSON] вказав, що цим повідомленням передає ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» персональні дані третіх осіб (в т.ч. близьких осіб) з метою інформування про необхідність виконання ним зобов`язань під час укладання Договору про надання споживчого кредиту № 1650892 від 25.07.2024 (а.с.11). Згідно Паспорту споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), він містить відомості про істотні умови кредиту, порядок його повернення, наслідки прострочення та/або невиконання зобов`язань. Сума/ліміт кредиту вказаний: 6300,00 грн, строк кредиту: 360 днів, стандартна процентна ставка 549% річних (1,50% в день). Паспорт підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х180 25.07.2024 о 10:51:12 (а.с.12-13). ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 25.07.2024 о 10:53:16 на картку № [NUMBER] були перераховані кошти в сумі 6300,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек» № 20250120-2765 від 20.01.2025 (а.с.27). Згідно розрахунку, наданого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» станом на 20.01.2025 заборгованість [PERSON] за Договором № 1650892 від 25.07.2024 становить 34209,00 грн, з яких: 6300,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 16915,50 грн заборгованість за відсотками та 10993,50 грн штрафні санкції (а.с.24-26). Між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» 20.01.2025 було укладено Договір факторингу № 01.02-01/25, відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор) відступає (передає) фактору (новий кредитор) права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором (а.с.28-34). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-01/25 від 20.01.2025 заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 1650892 складає 34209,00 грн, з яких: 6300,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 16915,50 грн заборгованість по відсотках та 10993,50 грн штрафні санкції (а.с.41). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за Кредитним договором № 1650892 від 25.07.2024, внаслідок чого утворилась заборгованість. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст.\~639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України\~«Про електронну\~комерцію» (далі - Закон). Згідно із п. 6 ч. 1 ст.\~3\~Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст.\~11\~Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст.\~11\~Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст.\~11\~Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12\~Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із статтею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Відповідно до ч. 1 ст.\~513\~ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст.\~1082\~ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Статтею 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 25.07.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем укладено Договір № 1650892 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора: Х522, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 6300,00 грн, який він зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ним на визначених у Кредитному договорі умовах (строк кредитування - 360 днів). Згідно Договору факторингу № 01.02-01/25 від 20.01.2025 ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступили своє право грошової вимоги до відповідача - ТОВ «СВЕА ФІНАНС» та відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-01/25 від 20.01.2025 до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 1650892 на загальну суму 34020,00 грн, з яких: 6300,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 16915,50 грн заборгованість по відсотках та 10993,50 грн пеня. Відтак, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за Договором позики. Враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів (частини коштів) ні на рахунки ТОВ «СВЕА ФІНАНС», ні на рахунки попереднього кредитора, він не надав, а відтак, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 6300,00 грн заборгованості за тілом кредиту. З витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-01/25 від 20.01.2025 та розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість по відсотках нарахованих первісним кредитором [PERSON] за Кредитним договором № 1650892 становить 16915,50 грн. Однак, суд не погоджується з розрахунком відсотків за користування кредитом з таких мотивів. Відповідно до п. 1.3. Договору строк кредиту становить 360 днів. Згідно з п. 1.5.1 Договору за користування кредитними коштами нараховується стандартна процентна ставка в розмірі 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. Договору. 20.01.2025 згідно Договору факторингу № 01.02-01/25 ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступили своє право грошової вимоги до відповідача - ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Таким чином, відсотки за Кредитним договором № 1650892 [PERSON] необхідно нараховувати за період з 25.07.2024 по 20.01.2025. Відповідно до ч. 5 ст. 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 498-IX та набрала чинності 24.12.2023. Пунктом. 17 Прикінцевих і перехідних положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» визначено, що перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Відтак, максимальний розмір денної процентної ставки для кредитних договорів з 24.12.2023 не повинен перевищувати 1%, а щодо договорів, які укладені до набрання Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»: протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів 1,5% (до 20.08.2024 включно); починаючи з 241 дня 1% (з 21.08.2024). Отже, укладаючи 25.07.2024 Кредитний договір № 1650892, первісний кредитор ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» не мало права визначати фіксовану проценту ставку у розмірі 1,5 % в день, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день. Таким чином, судом проведено власний розрахунок заборгованості по відсотках [PERSON] за процентною ставкою 1 % за період з 25.07.2024 по 20.01.2025 (179 днів): 6300,00 грн (тіло кредиту) х 1 % х 179 днів = 11277,00 грн. Відтак, загальний розмір відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 6300,00 грн за період з 25.07.2024 по 20.01.2025, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача становить 11277,00 грн. Ураховуючи вищенаведене з відповідача на користь ТОВ «СВЕА ФІНАС» необхідно стягнути заборгованість по відсотках в розмірі 11277,00 грн. Як вбачається з позовної заяви, позивач окрім основної суми боргу та відсотків просить стягнути з [PERSON] за несвоєчасне виконання зобов`язання пеню в розмірі 10993,50 грн. Відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, який доповнений Законом України\~«Про внесення\~змін до\~Податкового кодексу\~України та\~інших законодавчих\~актів України\~щодо дії\~норм на\~період воєнного\~стану» від\~15.03.2022\~№ 2120-IX та набрав чинності 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з ст.\~1\~Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. 24.02.2022 відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента\~України №\~64/2022\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який триває і на теперішній час. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вимога позивача у частині стягнення з [PERSON] заборгованості за пенею в розмірі 10993,50 грн є необґрунтованою і до задоволення не підлягає. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн та заявлено позовні вимоги про стягнення 34209,00 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 17577,00 грн, отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі (17577,00*2422,40/34209,00) 1244,65 грн.

Outcome: partial