Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що є співвласницею квартири [ADDRESS] . Співвласниками цієї квартири також є її дочка [PERSON] та онука [PERSON] , і до недавнього часу син відповідач [PERSON] , який 13.06.2025 подарував їй свою частину квартири. 08.10.1987 за її згодою в квартирі було зареєстроване місце проживання відповідача, та фактично він проживав там з дати реєстрації до кінця 1991 року. У 1991 році [PERSON] після одруження виїхав з постійного місця проживання та до теперішнього часу не мешкає там. Жодних домовленостей між сторонами щодо збереження права користування квартирою на час його відсутності немає. Факт непроживання відповідача підтверджується актом про непроживання особи за місцем реєстрації. У зв`язку з тим, що відповідач не мешкає в квартирі з 1991 року, він втратив право на користування вказаним житлом. Через те, що там зареєстроване його місце проживання, у позивача виникли труднощі з реалізації свого права власності продажу квартири, також вона не може реалізувати своє право на користування пільгами і субсидіями щодо даної квартири. Просила усунути їй перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду 21.08.2025 відкрите загальне позовне провадження у справі та призначене в ній підготовче засідання на 16.10.2025. яке через неявку відповідача відкладалося на 09.12.2025. 11.11.2025 від відповідача [PERSON] через систему Електронний суд надійшла заява про визнання позову, згідно з якою він вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить розглянути справу за своєї відсутності. Також заяви про підтримання позову надійшли 01.12.2025 і від третіх осіб: [PERSON] та [PERSON] 09.12.2025 представником позивача адвокатом Немцовою О.В. подано суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача з підтриманням позовних вимог. Врахувавши визнання позову відповідачем, в підготовчому засіданні 09.12.2025 відповідно до ч.3\~ст.200\~ЦПК України судом постановлено ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що квартира [ADDRESS] згідно зі свідоцтвом про право власності від 10.08.1993, виданим виконкомом міської ради народних депутатів на підставі розпорядження (наказу) № [NUMBER] була передана в спільну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 18.05.2005 державним нотаріусом Котенок Т.В. [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий № 4-2820, після смерті [PERSON] на 1/5 частину вказаної квартири. 13.06.2025 відповідач [PERSON] подарував позивачеві [PERSON] 1/5 частину вказаної квартири, договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Старовою О.С., реєстровий №963. Згідно з довідкою №4749 від 01.07.2025 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] з 20.01.1979, [PERSON] з 06.12.1983 та [PERSON] з 08.10.1987. Непроживання [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання з 1991 року та по т.ч. підтверджене Актом про непроживання особи №20/01-25 від 20.01.2025 ОСББ «Тополя-3-13». Вирішуючи справу, суд виходить з того, що положеннями ст.47 Конституції України\~та\~ст.9 ЖК України\~гарантоване право громадянина на житло, відповідно до якого ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням не інакше, як на підставі і у порядку, передбаченому законом. Відповідно до ч.1\~ст.71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України\~встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом ч.2 ст.109 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Виходячи з вказаних положень закону, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, у випадку, коли вона була відсутня в ньому понад шести місяців без поважних причин, або якщо вона вибула на постійне місце проживання в інше жиле приміщення. Суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] в квартирі не мешкає понад строк, визначений\~статтею 71 ЖК України, це підтверджується відповідним актом та визнання відповідачем позову. Ураховуючи, що відповідач квартирою не користується, заяву про збереження за ним цього житла понад строки, визначені\~статтею 71 ЖК України, не подавав, суд вважає, що це свідчить про наявність підстав для його визнання таким, що втратив право користування квартирою. Таким чином, вимоги позивача є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved