Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (далі по тексту позивач, ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», банк) через свого представника Андрущенка М.В. звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 27.12.2023 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний Договір про надання грошових коштів у позику №2538931223, в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідно до вказаного Договору позики, позикодавець зобов`язався надати Позичальнику Кредит у розмірі 2\~000 грн. 00 коп., шляхом перерахунку на вказаний Позичальником рахунок, уключаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ), на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, виконати інші зобов`язання в поряду та строки узгоджені в договорі. Позивач ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 2\~000 грн. 00 коп., тоді як відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань допустила заборгованість за кредитним договором №2538931223 від 27.12.2023, яка станом на дату підготовки позовної заяви складає 13\~629,40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1\~744,00 грн.; заборгованість за процентами - 11 885,00 грн., які у добровільному порядку не сплачує, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом. Відповідач відзиву на позов не подала. Ухвалою суду\~від 04.08.2025\~позовну заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у справі,\~розгляд справи\~призначено за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін.\~Задоволено клопотання\~позивача та\~витребувано у\~АТ КБ\~«Приват\~Банк» належним чином засвідчені документи на підтвердження перерахування грошових коштів відповідачеві на виконання умов договору. У визначений судом строк відповідач не надала заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом), зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові просив про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач не з`явилась у судове засідання, будучи повідомленою про дату, час і місце судового засідання за адресою місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку, про поважність причин неявки не повідомила, відзиву у встановлений судом строк не подала. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності сторін спору на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Ураховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що [PERSON] виявила намір на отримання кредиту у ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» звернувшись із Анкетою-заявою, у якій вказала свої персональні дані у тому числі фінансовий номер та номер банківського рахунку (а.с.59) 27.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 2538931223 (а.с. 9-17), відповідно до якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику в сумі 2000,00 грн. шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою. Сторонами було узгоджено у Розділі 1 Договору, наступні умови: 1.1.1.Тип позики - Кредит. 1.1.2. Мета отримання кредиту для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльності, незалежною професіи?ною діяльністю або виконанням обов`язків наи?маного працівника. 1.1.3. Процентна ставка фіксована. 1.1.4. Дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми Лояльності ТОВ ІННОВА ФІНАНС - 1.99% на день (726.35 річних). 1.1.5. Процентна ставка Позаакційна (базова) 2,99% на день (1091,35 % річних) 1.2. Строк Позики (строк дії Договору) становить 30 днів. 1.3. Орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково. 1.3.1. Дата надання позики 27-12-2023. 1.3.2. Дата повернення позики 26-01-2024. 1.3.3. Повернення Позики та процентів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий (картковий) рахунок Позикодавця або через Особистий кабінет на Сайті Позикодавця або шляхом внесення грошових коштів у терміналах самообслуговування партнерів, перелік яких розміщено на веб-сайті https://finsfera.ua. Моментом зарахування оплати Позики та процентів є момент (дата) зарахування коштів на банківський рахунок Позикодавця або отримання відповіді від партнера Позикодавця про зарахування коштів. 1.4. На період строку, визначеного п. 1.2. Договору, нарахування процентів здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1.99% (з урахуванням Програми Лояльності ТОВ ІННОВА ФІНАНС, Правил акції ТОВ ІННОВА ФІНАНС Повторний кредит) від суми Позики за кожний день користування Позикою, що застосовується у відповідності до Програми лояльності позикодавця та Правил акції. 1.4.1. У межах строку Позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до розділу 4 даного Договору застосовується позаакційна (базова) процентна ставка визначена у пункті 1.1.5. цього Договору з першого дня дії Договору, якщо інше не буде визначено в додатковіи? угоді, укладеніи? між Сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням Строку Позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між Сторонами та відображаються Позичальнику в особистому кабінеті. 1.5. У випадку користування Позикою понад строк, встановлений п. 1.2. Договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п. 1.2 цього Договору умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 1.99% на день (з урахуванням Програми Лояльності ТОВ ІННОВА ФІНАНС, Правил акції ТОВ ІННОВА ФІНАНС Повторний кредит) перераховуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Позаакційна (Базова) процентна ставка в розмірі 2,99% на день від суми Позики за кожен день користування Позикою. Відповідно до п.4 Договору Позичальник має право продовжити строк (надалі - Пролонгація) користування Позикою. У п.4.2. Договору передбачено, що у випадку ініціювання Позичальником прологації Позичальник сплачує Товариству проценти на умовах, що були обрані для здійснення певного виду Пролонгації. При цьому, розмір процентів, що сплачує Позичальник при оформленні Пролонгації змінюється та визначається виходячи з позаакційної (базової) процентної ставки визначеної у пункті 1.1.5. цього Договору, якщо інше не буде визначено в додатковіи? угоді (додатковому договорі), укладеніи? між Сторонами. Договір № 2538931223 був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «bn19yv1db». Повна інформація щодо умов кредитування надана позичальнику у Паспорті споживчого кредиту (а.с. 20-22), який також підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «bn19yv1db». На підтвердження укладання Договору №2538931223 між позивачем та відповідачем суду надано відправку одноразового ідентифікатора для підпису договору позики та паспорту споживчого кредиту на фінансовий номер телефону відповідача [NUMBER] . Перерахування відповідачу кредитних коштів у розмірі 2\~000 грн. 00 коп., в рамках виконання умов Договору №2538931223, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної Відповідачем під час укладання Договору, що підтверджується Квитанцією про перерахування коштів (а.с. 44). Зарахування 27.12.2023 коштів у розмірі 2\~000,00 грн. на картку № [NUMBER] , емітованої на ім`я [PERSON] , підтверджується інформацією наданою на виконання вимог ухвали суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у листі № 20.1.0.0.0/7-250820/69343-БТ від 28.08.05.2025 (а.с. 75), а також Випискою з особового рахунка [PERSON] (а.с. 76) підтверджено проведення операції щодо зарахування 27.12.2023 грошових коштів у розмірі 2000,00 грн.. Номер банківського рахунку відповідає інформації зазначеній позичальником в Анкеті-заяві. Виписка по рахунку згідно з Переліком типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 №578/5, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом щодо передачі відповідачеві грошових коштів та користування ними. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом позичальник - [PERSON] ; номер договору - 2538931223; дата надання кредиту 27.12.2023; сума кредиту 2\~000,00 грн. станом на 20.06.2025 заборгованість відповідача становить 13 629,36 грн. 00 коп., яка складається з: 1\~744,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11\~885,36 грн. заборгованість за процентами (а.с. 23-32). Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником за вказаним зобов`язанням. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Судом встановлено, що 27.12.2023 [PERSON] підписала Договір про надання грошових коштів у позику між нею та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» електронним підписом одноразовим ідентифікатором «bn19yv1db» з метою засвідчення дій згідно з договором, відтак було дотримано презумпція правомірності договору, отож права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення такого договору, підлягають виконанню. На спростування вказаних обставин відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника\~процентів\~від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні\~облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Приписами абзацу 2 ч.1 ст.1048\~ЦК\~України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК\~України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в\~статті 209 ЦПК України. Зі статті 213 ЦПК України\~слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами. Суд звертає увагу, що відповідач був обізнаний з розглядом цивільної справи, повідомлявся в установленому порядку про розгляд, про що свідчить додане до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але жодним чином не висловив своєї позиції за вимогами до нього банку про стягнення кредитної заборгованості, не заперечував наявної заборгованості, укладення договору, отримання кредитних коштів, розміру нарахованої заборгованості, у тому числі процентів. Суд враховує, що відповідач мав достатній строк для подачі відзиву у даній справі в межах визначеного судом строку, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), утім його не подав, як і жодних доказів на спростування використання кредитних коштів, тощо. Водночас суд враховує, що якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом, що ним не було зроблено. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язань є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, а тому право кредитора на повернення кредитних коштів та процентів за їх користування є порушеним. Суд погоджується із розрахунком заборгованості наданим позивачем на підтвердження розміру заборгованості відповідача, оскільки усі умови прямо передбачені в кредитному договорі від 27.12.2023, позичальник користувалась грошовими коштами нею було ініційовано прологацію, контррозрахунку відповідачем не надано та його не спростовано, тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості станом на 20.06.2025 в розмірі 13\~629,40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1\~744,00 грн.; заборгованість за процентами - 11 885,00 грн. є обґрунтованими. За таких обставин, суд задовольняє позов у повному обсязі. У позові представник позивача просив вирішити питання про судові витрати. Судом встановлено, що при пред`явленні позову було сплачено судовий збір в сумі 2422, 40 грн, відтак в силу положень ст.141 ЦПК України суд присуджує їх із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved