Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, витрат по сплаті судового збору та витрат на надання правової допомоги. В обґрунтування позову зазначає, що 01.05.2025 відповідач із ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» уклала кредитний договір № 8928685, на підставі якого відповідачу були перераховані кредитні кошти у сумі 2500,00 грн. на 364 дні. Кошти було перераховано на банківську картку відповідача № [NUMBER] . Згідно договорів факторингу право вимоги було передано позивачеві і сума боргу перед новим кредитором становить 9486,26 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 2500 грн.; заборгованість за відсотками становить 2066,25 грн., 0,01 грн заборгованість за комісією та 4920,00 грн заборгованості за пенею. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, в частині виконання договірних відносин, у зв`язку із чим позивач просив стягнути суму заборгованості за кредитом. Ухвалою суду від 04.11.2025 було відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 08.12.2025 постановлено справу слухати заочно. Представник позивача просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.1 ч. 8 ст 128 ЦПК України), заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.05.2025 відповідач із ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» уклав договір кредитної лінії № 8928685, за яким зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору. Сума кредиту становить 2500,00 грн, (п.2.2.1 договору), строк кредитування 364 дні, з 01.05.2025 до 29.04.2026, процентна ставка за користування кредитом становить 0,997 % за день користування кредитом. (п.2.3.1) Розмір першого обов`язкового платежу 1048.75 грн. Період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати Позичальником процентів за користування Кредитом та становить 26 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування Кредитом нараховані за 26 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 26 днів користування. Кількість Мінімальних обов`язкових платежів становить 13. Дата сплати Першого обов`язкового платежу 26.05.2025. (п. 2.2.3 2.2.5) \~ \~ \~ \~Комісія за надання кредиту 17.25 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 431.25 грн.). (п. 2.2.8 договору) \~ \~ \~ \~За користування\~кредитом позичальник\~сплачує кредитодавцю\~проценти у\~розмірі,\~визначеному пунктом\~2.2.\~договору.\~Проценти за\~користування кредитом\~нараховуються на\~суму кредиту\~(його\~залишок)\~виходячи із\~строку фактичного\~користування кредитом\~(його\~залишком),\~за кожен\~день (календарну\~дату)\~користування кредитом,\~починаючи з\~першого дня\~користування кредитом\~(включно)\~та включаючи\~день (дату)\~його повернення,\~до повного\~погашення заборгованості\~за договором\~та підлягають\~сплаті періодично\~кожні 26 календарних днів з дати надання кредиту у складі першого обов`язкового платежу та мінімальних обов`язкових платежів відповідно до п.п. 2.2.4. п. 2.2. та п.п. 2.2.5. п. 2.2. договору. (п. 6.1) \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 8.2.8. договору кредитодавець має також інші права, передбачені чинним законодавством України, договором, а такожправа, що випливають із зобов`язань позичальника, встановлених договором. \~ \~ \~ \~Договір підписано електронним підписом відповідачки, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Відповідно до довідки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» від 14.10.2025 кошти у сумі 2500 грн. було перераховано на рахунок відповідача. Вказані обставини підтверджено також копією банківської квитанції від 01.05.2025. 26.10.2025 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 16/10/25 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за кредитним договором № 8928685 від 01.05.2025. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 9486,26 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 2500 грн.; заборгованість за відсотками становить 2066,25 грн., 0,01 грн заборгованість за комісією та 4920,00 грн заборгованості за пенею. Згідно із розрахунком ціни позову заборгованість розрахована позивачем за період з 15.10.2025 по 24.10.2025. Крім того, відповідачкою частково було погашено кредитну заборгованість у сумі 850,87 грн. Решта суми залишилася не погашеною. Графік погашення заборгованості сторони не складали, водночас п. 6.1 передбачили щомісячне погашення заборгованості. У зв`язку із невиконанням кредитних зобов`язань відповідачем, позивач звернувся до суду з позовом про примусове стягнення коштів. Вирішуючи спір, судом враховано таке. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Розглядаючи даний спір судом встановлено, що між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем, було укладено зазначений кредитний договір. Кредитний договір підписаний відповідачем. Доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем надано не було. Щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитом, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування", у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц (провадження\~\~\~№ 14-600цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що боржник зобов`язаний виконати його обов`язок відповідно до умов договору. Тобто, порушивши права або законні інтереси кредитора, боржник зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи на звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи приписи статей 526, 527 і 530 ЦК України, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання відповідних спорів. Невиконання кредитором обов`язку з направлення такого повідомлення (вимоги) не означає відсутність порушення його прав, а тому він може вимагати у суді виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту. Судом встановлено, що перелік прав кредитодавця не є вичерпним, (п. 8.2.8 договору), що дає підстави суду дійти висновку, що у позивача є право вимоги дострокового погашення боргу, передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України. З умов договору та матеріалів справи вбачається, що відповідачка не повністю здійснила перший платіж, замість 1048,75 грн. нею внесено 850,87 грн., та не вносила інші щомісячні платежі, що стало підставою для звернення до суду з вимогою дострокового погашення боргу. А тому вимога позивача достроково повернути борг узгоджується із приписами п.\~8.2.8.\~договору та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, незважаючи на відсутність доказів направлення письмового повідомлення боржнику. Отже, з відповідача, з урахуванням позовних вимог належить стягнути 2500,00 грн тіла кредиту. \~ \~ \~ \~Перевіривши правильність нарахування відсотків за цей строк суд дійшов висновку, що вказані розрахунки зроблені правильно, з урахуванням, правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, відповідно до якої нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором нараховувалися позивачем у межах строку дії договору. Вимоги по стягненню пені задоволенню не підлягають, оскільки вони суперечать приписам п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Отже, позов слід задовольнити частково, стягнути із відповідача заборгованість, яка утворилася станом на 24.10.2025, у сумі 4566,26 грн, з яких: 2500 заборгованості з основного боргу, 2066,25 грн. заборгованості за відсотками, 0,01 грн заборгованість за комісією. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить стягнути із відповідача 9486,26 грн. Водночас судом вирішено стягнути 4566,26 грн, що становить 48 %. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: (2422,40 грн х 48%) = 1162,75 грн. та витрати на надання правової допомоги у розмірі: 4500 грн х 48 % = 2160 грн.

Outcome: partial