Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вказана позовна заява, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача: -заборгованість за кредитним договором № 7374187 від 15 грудня 2023 року у розмірі 18\~200,00 гривень; -судові витрати у розмірі 3 028,00 гривень. Стислий виклад позиції позивача. 15 грудня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі Первісний кредитор) та відповідачем було укладено Кредитний договір № 7374187. Кредитний договір підписано електронним підписом, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора. Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав повністю, однак відповідач порушив свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 18\~200,00 гривень, право вимоги щодо якої на підставі договору факторингу перейшло до позивача. Стислий виклад заперечень відповідача. [PERSON] вважається таким, що належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов у встановлений судом строк не подав. Водночас обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Процесуальні дії у справі. 30 травня 2025 року Київським районним судом міста Одеси передано за підсудністю цивільну справу. 28 липня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 15 грудня 2023 року між Первісним кредитором та відповідачем було укладено Кредитний договір № 7374187 на наступних умовах: -сума кредиту 5\~000,00 гривень; -тип кредиту кредит; -строк кредиту 360 днів; -періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав повністю, однак відповідач порушив свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 18\~200,00 гривень, з яких: -5 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; -13 200,00 гривень сума заборгованості за відсотками; право вимоги щодо якої на підставі договору факторингу № 27092024 від 27 вересня 2024 року перейшло до позивача, що підтверджується витягом з реєстру боржників до Договору факторингу. Водночас статтями\~12,\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8\~статті 178 ЦПК України\~суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не подано. Як встановлено судом, між Первісним кредитором та відповідачем було укладено Кредитний договір, за яким Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання, тоді як відповідач допустив порушення, що призвело до утворення заборгованості, право вимоги щодо якої на підставі договорів факторингу перейшло до позивача. З цього приводу суд вважає необхідним зазначити, що частиною першою\~статті 1077\~ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Диспозиція частини 1\~статті 526 ЦК України\~регламентує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~статті 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно частини першої\~статті 629 ЦК України договір\~є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 08 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На підставі викладеного, оцінивши аргументи сторін та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України судовий\~збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved