Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог 27 жовтня 2025 року до суду від представника Акціонерного товариства «Акцент - Банк» (надалі АТ «А- Банк») надійшла позовна заява з вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 28травня 2024 року у загальному розмірі 48846,35 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 28 травня 2024 року між АТ «Акцент - Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку, відповідачем підписано Заяву про відкриття. Ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Вказані документи містять всі суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту, тощо. Процентна ставка за користування кредитом - 40,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строк дії кредитного договору - 240 місяців. Порядок погашення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 5% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100,00 грн. й не більше повного розміру заборгованості за договором про споживчий кредит.Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайт, складає між ним та Банком кредитний договір. В порушення умов зазначеного договору, відповідач користувався тривалий проміжок кредитними коштами, проте, належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 24 жовтня 2025 року має заборгованість в сумі 48846,35 грн, яка складається з наступного: 30222,25 грн - заборгованість за кредитом; 17874,10 грн - заборгованість по відсоткам, 750,00 грн. - пеня. З цих підстав АТ "Акцент-Банк" просило суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 28травня 2024 року у загальному розмірі 48846,35 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Рух справи Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 жовтня 2025 року головуючим суддею у справі визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 08грудня 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві АТ «А-Банк» просив суд розглянути справу за відсутності його представника та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, шляхом направлення судової повістки через засоби поштового зв`язку. Копія ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження надсилалась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Проте, повернута без вручення, з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов АТ «А-Банк» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 28 травня 2024 року між АТ «Акцент - Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку, відповідачем підписано Заяву про відкриття. Ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Вказані документи містять всі суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту, тощо. Процентна ставка за користування кредитом - 40,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строк дії кредитного договору - 240 місяців. Порядок погашення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 5% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100,00 грн. й не більше повного розміру заборгованості за договором про споживчий кредит.Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк» разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайт, складає між ним та Банком кредитний договір. Згідно з довідкою за лімітами 28травня 2025 року [PERSON] встановлений кредитний ліміт 21000,00 грн. В подальшому ліміт неодноразово змінювався, останній раз 04 січня 2025 року відбулося збільшення ліміту до 30300,00 грн. З наданого банком розрахунку та виписки по картковому рахунку вбачається, що заборгованість [PERSON] за договором від 28травня 2024 року станом на 24 жовтня 2025 року становить48846,35 грн, яка складається з наступного: 30222,25 грн - заборгованість за кредитом; 17874,10 грн - заборгованість по відсоткам, 750,00 грн. - пеня. Останній раз відповідач здійснював погашення заборгованості 03січня 2025 року в сумі 2000,00 грн. Згідно з п.2.1.4.6.4 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань за договором банк має право вимагати сплати клієнтом штрафу та/або пені у встановленому розмірі. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Судом досліджений наданий позивачем розрахунок заборгованості, в якому відображено використання відповідачем та погашення кредитних коштів. З наданого розрахунку вбачається, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом станом на 24 жовтня 2025 року становить 48846,35 грн. Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості у частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 30222,25 грн. та сумою заборгованості за відсотками у розмірі 17874,10 грн. Втім, щодо вимоги про стягнення пені на суму 750,00 грн. суд приходить до переконання про відмову АТ «А-Банк» в її задоволенні, зважаючи на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, штраф і пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф не залежить. Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування уразі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику)банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем),позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені)за таке прострочення. Установити,що неустойка(штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). В Україні воєнний стан, введений в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та неодноразово продовжено, станом на час розгляду справи воєнний стан триває. Враховуючи вимоги чинного законодавства, у суду відсутні підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за пенею в сумі 750,00 грн., тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Отже, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості за використання кредитних коштів знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «А - Банк» частково у загальному обсязі 48096,35 грн, яка утворилась станом на 24 жовтня 2025 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати в сумі 2422,40 грн. пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим з урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2385,21 грн.

Outcome: partial