Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Харкова із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити [PERSON] пенсію відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.07.2025 року (спадкова справа №9/2024, зареєстровано в реєстрі №200), яка належала її батьку - [PERSON] , померлому [INFO] , нарахованої за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року по справі №520/13893/21 - в сумі 217 663,61 грн., за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2023 року по справі №520/10460/23 - в сумі 80 618,94 грн. та за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 року по справі №520/17/24 - в сумі 28 000 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що вона є є донькою та спадкоємцем [PERSON] . За життя [PERSON] перебував на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію відповідно до ЗУ від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 по справі № 520/13893/21 ГУПФУ в Харківській області здійснило перерахунок пенсії [PERSON] та нарахувало різницю в пенсії у сумі 217 663,61 грн. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2023 по справі №520/10460/23 ГУПФУ в Харківській області здійснило перерахунок пенсії [PERSON] та нарахувало різницю в пенсії у сумі 80 618,94 грн. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 по справі №520/17/24 ГУПФУ в Харківській області здійснило перерахунок пенсії [PERSON] та нарахувало різницю в пенсії у сумі 28 000 грн. [INFO] , батько позивача, [PERSON] помер. Сума пенсії, яка була нарахована на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 по справі №520/13893/21, від 06.09.2023 по справі № 520/10460/23 та від 27.02.2024 по справі № 520/17/24, не була отримана ним за життя. Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Осадчук І.М. на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.07.2025 (спадкова справа № 9/2024, зареєстровано в реєстрі № 200), згідно з яким спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: недоотриманої пенсії (нарахованої різниці за рішенням суду від 14.06.2022 по справі №520/13893/21) в сумі 217 663,61 грн; недоотриманої пенсії (нарахованої різниці за рішенням суду від 06.09.2023 по справі № 520/10460/23) в сумі 80 618,94 грн.; недоотриманої пенсії (нарахованої різниці за рішенням суду від 27.02.2024 року по справі № 520/17/24) в сумі 28 000 грн. [PERSON] звернулась до ГУПФУ в Харківській області із заявою від 15.07.2025 щодо виплати їй суми неотриманої [PERSON] пенсії, що обліковуються на рахунку Пенсійного фонду України, а саме заборгованості, що виникла на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 по справі № 520/13893/21 - у сумі 217 663,61 грн., на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2023 по справі № 520/10460/23 - у сумі 80 618,94 грн. та на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 № 520/17/24 - у сумі 28 000 грн. Листом від 23.07.2025 № 19675-21719/Д-04/8-2000/25 ГУПФУ в Харківській області повідомило про відсутність підстав для виплати [PERSON] недоотриманої [PERSON] суми пенсії, нарахованої на виконання судових рішень, та повідомило про відсутність її звернення в порядку ст. 61 Закону № 2262-ХІІ. \~ \~ \~ \~Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 25 вересня 2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що підставою для звернення до суду фактично є незгода позивача з діями відповідача, що полягають у відмові листом від 23.07.2025 № 19675-21719/Д-04/8-2000/25 виплатити [PERSON] недоотримані [PERSON] суми пенсії, нараховані на виконання судових рішень, щодо яких оформлено свідоцтво про право на спадщину. Право власності позивача на недоотриману пенсію померлого батька вже підтверджено свідоцтвом про право на спадщину (копію якого додано до позовної заяви), отже спору про право не існує. Позивач заявив вимоги: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити [PERSON] пенсію відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.07.2025 року (спадкова справа №9/2024, зареєстровано в реєстрі №200), яка належала її батьку - [PERSON] , померлому [INFO] , нарахованої за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року по справі №520/13893/21 - в сумі 217 663,61 грн., за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2023 року по справі №520/10460/23 - в сумі 80 618,94 грн. та за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 року по справі №520/17/24 - в сумі 28 000 грн. Відповідачем за цими вимогами є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, тобто орган, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Спір стосовно визнання дій (бездіяльності) відповідача протиправними та зобов`язання вчинити певні дії є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства (стаття 19 Кодексу адміністративного судочинства України). Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що спірні правовідносини мають ознаки публічно-правових за предметом та суб`єктним складом, а отже, підлягають розгляду за правилами КАС України. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2025 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 25 липня 2025 року [PERSON] є спадкоємицею майна після смерті [PERSON] , яке складається з: недоотриманої пенсії (нарахованої різниці за рішенням суду від 14.06.2022 по справі № 520/13893/21) в сумі 217 663,61 грн; недоотриманої пенсії (нарахованої різниці за рішенням суду від 06.09.2023 по справі № 520/10460/23) в сумі 80 618,94 грн; недоотриманої пенсії (нарахованої різниці за рішенням суду від 27.02.2024 року по справі №520/17/24) в сумі 28 000 грн. Листом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23 липня 2025 року [PERSON] відмовлено у виплаті вказаної недоотриманої пенсії після смерті [PERSON] . Вказана відмова від 23 липня 2025 року обгрунтована тим, що [PERSON] , [INFO] , отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплату якої припинено у зв`язку із смертю [INFO] . Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. На виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду за адміністративним позовом [PERSON] від 14.06.2022 по справі №520/13893/21, від 06.09.2023 по справі № 520/10460/23, від 27.02.2024 року по справі № 520/17/24 нараховано різницю в пенсії та включено до Реєстру судових рішень. Оскільки [PERSON] не є стороною в зазначених вище судах та не зверталась з особистою заявою про виплату недоотриманої пенсії за дні життя відповідно до Порядку до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в строки передбачені ет. 61 Закону, підстави вносити дані [PERSON] до Реєстру відсутні. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України), крім прав і обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (ст.1219 ЦК України). Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Відповідно до ч.1 ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати». Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. У справі суд встановив, що за життя [PERSON] оскаржував протиправними дії ГУ ПФУ у Харківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії. Рішеннями Харківського окружного адміністративного суду, які ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ у Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, однак суми пенсії, що належали [PERSON] залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач успадкував належні [PERSON] суми пенсії відповідно до положень ст.1227 ЦК України, а отже, належним та ефективним способом захисту її прав буде стягнення з відповідача суми пенсії, яка належала померлому та була нарахована на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду, але не була ним отримана за життя. Доводи представника відповідача, що дані правовідносини є публічно-правовими, виникли з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства є помилковими, оскільки у даному випадку предметом спору є виплата грошових коштів, які були набуті в порядку спадкування а не оскарження рішень, дій або бездіяльності відповідача як суб`єкта владних повноважень. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та стягненню з відповідача на користь позивача недоотриманої пенсії [PERSON] нарахованої за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року по справі №520/13893/21 - в сумі 217 663 грн 61 коп, за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2023 року по справі №520/10460/23 - в сумі 80 618 грн. 94 коп. та за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 року по справі №520/17/24 - в сумі 28 000 грн. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved