Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до Богунського районного суду м. Житомира із позовом, у якому просить в порядку спадкування за законом стягнути на її користь з ГУ ПФУ в Житомирській області недоотримане за життя померлим [PERSON] підвищення до пенсії в сумі 85 237,42 грн. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказує, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду № 240/26945/21 від 25.11.2021, яке набрало законної сили, ГУ ПФУ в Житомирській області було зобов`язане з 07.03.2021 здійснити нарахування та виплату її бакові [PERSON] підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». [INFO] [PERSON] помер і згідно довідки Овруцької державної нотаріальної контори № 1006/02-14 від 23.05.2025, вона є єдиною спадкоємицею померлого батька за законом. На виконання вказаного судового рішення, ГУ ПФУ в Житомирській області здійснило нарахування підвищення до пенсії [PERSON] на суму 85 237,42 грн, яке останньому за життя не виплачено. У червні 2025 року вона звернулась до відповідача щодо виплати їй як спадкоємці заборгованості ГУ ПФУ в Житомирській області за судовим рішенням № 240/26945/21 від 25.11.2021, на яке отримала відповідь, шо рішення виконане в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень наданих чинним законодавством. Цю відповідь позивач вважає такою, що порушує її спадкові права, в зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду із позовом про стягнення заборгованості у примусовому порядку. Крім того, у позові позивач просить розглянути справу за її відсутності. Ухвалою судді від 19.08.2025 відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , з розглядом її в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 10.09.2025 від ГУ ПФУ в Житомирській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому його представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, в зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю. Заперечення проти позову представник відповідача обґрунтовує тим, що кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Головним розпорядником коштів за програмою КПКВК 2506020 «Дотація на виплату пенсії, надбавок та підвищень до пенсії, призначених за різними пенсійними програмами» є Міністерство праці та соціальної політики України, розпорядником нижнього рівня є Пенсійний фонд України. Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. У відзиві на позовну заяву викладено нормативне врегулювання питань виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган. Представник відповідача посилається на те, що виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на відповідний рік, може бути здійснена виключно за наявності відповідного фінансування з державного бюджету України. А здійснення видатків з перевищенням бюджетних призначень є порушення бюджетного законодавства. Представник відповідача посилається на те, що з 01.01.2013 набув чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яким передбачено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів, де боржником є державний орган, шляхом списання Державною казначейською службою України, в межах бюджетних призначень, коштів з рахунків такого державного органу. Також у відзиві вказано, що відносно [PERSON] як позивача у справі № 240/26945/21, ГУ ПФУ в Житомирській області здійснено нарахування підвищення до пенсії останнього на суму 85237,42 грн, а питання щодо погашення цієї суми здійснюється у порядку передбаченому постановою КМУ від 22.08.2018 № 649. 01.04.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги», якою внесено зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596. Постановою одночасно внесено зміни до п. 4 п. 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, відповідно до яких саме на Пенсійний фонд України, а не його територіальні органи, покладене завдання забезпечити своєчасне та у повному обсязі фінансування виплат пенсій. Також відповідач у відзиві посилається на ст. 1219 ЦК України і вказує, що не допускається правонаступництво у правовідносинах щодо виплати підвищення до пенсії, яке не входить до складу спадщини. До відзиву надано розрахунок суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 918150812942 [PERSON] , на виконання рішення суду № 240/26945/21 від 25.11.2021, яка становить 85 237,42 грн. Протокольною ухвалою суду від 22.10.2025 підготовче провадження у справі завершено та призначено розгляд справи по суті. 19.11.2025 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. 03.12.2025 представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заперечує проти задоволення позовної заяви з підстав викладених у відзиві. 03.12.2025 сторони у судове засідання не з`явились, інших заяв по суті справи не надали. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду № 240/26945/21 від 25.11.2021, яке набрало законної сили, ГУ ПФУ в Житомирській області було зобов`язане з 07.03.2021 здійснити нарахування та виплату її бакові [PERSON] підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.11.2024. З матеріалів справи, зокрема із копій свідоцтв про народження та шлюб вбачається, що [PERSON] був батьком [PERSON] , [INFO] , яка після реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , змінила своє дівоче прізвище на « [PERSON] ». Згідно довідки Овруцької державної нотаріальної контори № 1006/02-14 від 23.05.2025, [PERSON] являється єдиною спадкоємицею за законом після померлого [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення ст. 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (ст. 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до ст. 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (ст. 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (ст. 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (ст. 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень ст. 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Згідно ч. 1 та 2 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом має право на спадкове майно, а дії відповідача щодо невиплати підвищення до пенсії померлого її батька, відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 у справі № 240/26945/21 порушують право позивача як спадкоємця, на отримання всього належного їй спадкового майна. Відповідно до розрахунку ГУ ПФУ у Житомирській області, сума, що підлягає виплаті по пенсійній справі 918150812942 [PERSON] , на виконання вказаного судового рішення становить 85 237,42 грн. Враховуючи викладене і те, що після смерті [PERSON] наявне спадкове майно, що складається з недоотриманого підвищення до його пенсії, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача відповідної грошової суми. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача, з урахуванням задоволення позовних вимог.

Outcome: approved