Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

У серпні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.11.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 8472761 про надання споживчого кредиту в розмірі 12 000,00 грн за власного волевиявлення відповідача, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, що підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 13.11.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», укладено додаткову угоду до договору кредиту, за умовами якої сторони домовились збільшити суму кредиту (отриманого споживачем) на 2 000,00 грн. Згідно з умовами кредитного договору грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн та 2 000,00 грн надано товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 28 680,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 14 000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 14 680,00 грн, а також понесені судові витрати. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просить у випадку її неявки розглядати справу за її відсутності та у випадку неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи в його відсутності до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подано. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу в його відсутності та згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. У частині другій статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив такі обставини. 12.11.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 8472761 про надання споживчого кредиту (а.с.17). Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний застосунок «CreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет/мобільний застосунок, в порядку передбаченому договором та /або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету/мобільного застосунку. При цьому споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключень до веб-сайту/мобільного застосунку «CreditPlus». Згідно з пунктом 1.3. кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 12 000,00 грн. Тип кредиту - кредит. Кредит надається строком на 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (пункт 1.4. кредитного договору). Пунктом 2.1. кредитного договору передбачено, що кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] . Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1. договору (пункт 2.4. кредитного договору). У пункті 9.8. кредитного договору встановлено, що підписуючи цей договір клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», що розміщені на веб-сайті/мобільному застосунку, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Додатком № 1 до договору № 8472761 про надання споживчого кредиту від 12.11.2024 року визначено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.26). Крім того, 12.11.2024 року відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, яким визначено інформацію щодо умов кредитування (а.с.28). 13.11.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», укладено додаткову угоду до договору кредиту, за умовами якої сторони домовились збільшити суму кредиту (отриманого споживачем) на 2 000,00 грн. Додатком № 1 від 13.11.2024 року до договору № 8472761 про надання споживчого кредиту від 12.11.2024 року визначено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.33). Також 13.11.2024 року відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, яким визначено інформацію щодо умов кредитування з урахуванням додаткової угоди до договору кредиту (а.с.36). Із копії листа № 7/10842 від 19.05.2025 року встановлено успішність операції щодо переведення кредитних коштів 12.11.2024 року на рахунок відповідача № [NUMBER] в розмірі 12 000,00 грн (а.с.43). Із копії листа № 7/10848 від 19.05.2025 року встановлено успішність операції щодо переведення кредитних коштів 13.11.2024 року на рахунок відповідача № [NUMBER] в розмірі 2 000,00 грн (а.с.45). Згідно з наданим позивачем розрахунком загальний розмір заборгованості за договором № 8472761 про надання споживчого кредиту від 12.11.2024 року становить 28 680,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 14 000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 14 680,00 грн (а.с.39). 04.06.2025 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» направило відповідачу досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості станом на 06.05.2025 року в розмірі 28 680,00 грн (а.с.48). При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Матеріали справи свідчать про те, що договір № 8472761 про надання споживчого кредиту від 12.11.2024 року та додаткова угода до нього укладені в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електрону комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електрону комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електрону комерцію»). Статтею 12 указаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір № 8472761 про надання споживчого кредиту від 12.11.2024 року та додаткову угоду до нього підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність волі відповідача на укладення кредитного договору на відповідних умовах шляхом підписання договору та додаткової угоди до нього за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Матеріали справи підтверджують факт отримання відповідачем передбачених кредитним договором коштів, що також вказує на виконання умов договору позивачем, та на те, що відповідач в односторонньому порядку не виконує договірні зобов`язання. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом установлено, оскільки не спростовано сторонами, що відповідач не вчиняв дій щодо погашення заборгованості за договором № 8472761 про надання споживчого кредиту від 12.11.2024 року. Таким чином, всупереч умов кредитного договору відповідач свого зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено в частині другій статті 77 ЦПК України. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, п`ята статті 263 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи та враховуючи те, що на день ухвалення судом рішення, доказів оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 28 680,00 грн суду не надано, відповідач не скористався своїм правом надати суду у встановленому законом порядку відзив на позовну заяву із викладом своїх заперечень щодо стягнення заборгованості, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням таких процесуальних дій, суд на підставі наявних у справі доказів дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 11.07.2025 року № 173 (а.с.16). Ураховуючи зазначене, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Щодо стягнення судових витрат у розмірі 105 грн (витрати на поштові послуги щодо направлення досудової вимоги відповідачу), то суд зазначає про таке. Згідно мотивувальної частини позовної заяви, позивач, обгрунтовуючи означений вид судових витрат, зазначає про те, що між ТОВ «Авентус України» та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладено договір про надання правової допомоги № 0705-25 від 07.05.2025 року. Відповідно до пункту 1.1. зазначеного договору об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню клієнту за його дорученням (-и) правничу допомогу у відповідності з умовами цього Договору (далі послуги з правничої та/або правнича допомога), а клієнт зобов`язується прийняти надану йому правничу допомогу та здійснити її оплату на умовах, передбачених цим Договором. Підпунктом 3.1.2. договору визначено, що додатково до винагороди, визначеної підпунктом 3.1.1. пункту 3.1. договору, клієнт щомісячно, зі сплатою винагороди, відшкодовує Об`єднанню витрати з відправлення досудових вимог/повідомлень/ претензій боржникам у розмірі 105 (сто п`ять) гривень 00 копійок за 1 (одну) вимогу/ повідомлення/претензію. Відшкодування здійснюється за результатами відправлених вимог на підставі підтверджуючих документів, наданих об`єднанням. На підтвердження понесення позивачем витрат на поштове відправлення Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» досудової вимоги на адресу відповідача (позичальника), що вказана у кредитному договорі, ТОВ «Авентус Україна» долучено до позову, а судом безпосередньо досліджено, зокрема список згрупованих відправлень за 25.06.2025 року (а.с.51), зі змісту якого суд встановив, що цього дня Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» здійснено відправлення цінним листом на адресу відповідача досудової вимоги № 8472761/2025 від 04.06.2025 року (а.с.51). Вартість такого відправлення склала 80 грн, що підтверджується стовбцем «Плата за пересилання з ПДВ, грн» графи № 10 списку згрупованих відправлень за 25.06.2025 (а.с.51). За змістом частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (пункт 4 частини третьої статті 133 ЦПК України). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З врахуванням наведеного, витрати позивача на оплату поштових відправлень підлягають стягненню з відповідача у випадку, якщо їх понесення пов`язане з розглядом справи. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком щодо застосування положень пункту 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, що викладений у додатковій постанові Верховного Суду від 18.09.2023 року в справі № 759/5806/20 (провадження № 61-300ск23). Беручи до уваги, що витрати позивача на сплату поштового відправлення досудової вимоги відповідачу в розмірі 80 грн є такими, що пов`язані з розглядом справи, тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на поштове відправлення в розмірі 80 грн. Водночас позивачем, всупереч положенням частини першої статті 81 ЦПК України, не надано суду доказів на підтвердження вартості поштового відправлення досудової вимоги відповідачу 105 грн, тому в іншій частині відшкодування витрат на поштове відправлення слід залишити без задоволення. На підставі статей 525, 526, 536, 626-629, 1054, 1056-1 ЦК України та

Outcome: approved