Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в якій просили суд: визнати за [PERSON] право власності на 89/300 частки домоволодіння та земельних ділянок кадастровий номер 1223582800:04:001:0265, 1223582800:04:001:0266, що розташовані в [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на 89/300 частки домоволодіння та земельних ділянок кадастровий номер 1223582800:04:001:0265, 1223582800:04:001:0266, що розташовані в [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на 89/300 частки домоволодіння та земельних ділянок кадастровий номер 1223582800:04:001:0265, 1223582800:04:001:0266, що розташовані в [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на 11/100 частки земельних ділянок кадастровий номер 1223582800:04:001:0265, 1223582800:04:001:0266, що розташовані в [ADDRESS] . У обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили що, [INFO] помер чоловік та батько [PERSON] , після якого залишився спадок, а саме 89/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] та цілі частки двох земельних ділянок, розташованих за цією ж адресою площею 0,2500 га (кадастровий номер 1223582800:04:001:0266) та площею 0,1090 га (кадастровий номер 1223582800:04:001:0265). 03 липня 2025 року позивачі звернулися до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із письмовою заявою про видачу спадщини за законом після померлого [INFO] [PERSON] на що отримали письмову відмову, де вказано що свідоцтво про право на спадщину не може бути видане в зв`язку з невідповідністю документів, що підтверджують право власності на спадковий об`єкт нерухомого майна та була надана рекомендація звернутися до суду для вирішення питання. У зв`язку з чим вони вимушені звернутися до суду з даним позовом. Невідповідність правовстановлюючих документів виникла у зв`язку з тим, що згідно договору дарування частини житлового будинку від 11.12.2001 року [PERSON] за життя подарував своєму сину [PERSON] 11/100 частки житлового будинку по [ADDRESS] при цьому не зазначив земельні ділянки. Позивачі у судове засідання не з`явилися, кожен окремо надали суду письмові заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю, підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник відповідача Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, у винесенні рішення покладається на розсуд суду. З`ясував обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд встановив наступне. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4). Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 ЦПК України) Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. ст. 81 ЦПК України). Відповідно до довідки № 20144 від 15.04.2025 виданої КП Павлоградське МБТІ: право власності на будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 19.12.1995 Другою Павлоградською держнотконторою за № 4216 та записано в реєстрову книгу № 2-214. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ІІ-ДП № 096334 [PERSON] на підставі договору дарування від 19.12.1995 № 4216 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0.3590 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території с. Вербки, Вербківської сільської ради. Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 11 грудня 2001 року, посвідченого Державним нотаріусом Білоножко А.Г. та зареєстрованим в реєстрі за № 2513, [PERSON] подарував [PERSON] , 11/100 житлового будинку - А цегляного за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] , [INFO] - помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 29.08.2024. На підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON] , [PERSON] та його дружина [PERSON] . У передбачений законом термін позивачі звернулися до державного нотаріуса Другої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] батька та чоловіка [PERSON] . 03 липня 2025 року державний нотаріус Другої Павлоградської державної нотаріальної контори відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 89/100 часток житлового будинку [ADDRESS] та цілу частку двох земельних ділянок, розташованих за тією ж адресою площею 0,1090 га (кадастровий номер 1223582800:04:001:0265) у зв`язку з невідповідністю документів, що підтверджують право власності на спадковий об`єкт нерухомого майна. Невідповідність правовстановлюючих документів виникла у зв`язку з тим, що згідно договору дарування частини житлового будинку від 11.12.2001 року [PERSON] за життя подарував своєму сину [PERSON] 11/100 частки житлового будинку по [ADDRESS] при цьому не зазначив земельні ділянки. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (спадкоємці за законом). Як зазначають позивачі у позові до моменту смерті батька та чоловіка вони проживали спільно, здійснювали догляд за спадкодавцем а також здійснили поховання. Після смерті фактично прийняли у спадок домоволодіння та земельні ділянки та добросовісно користуються ними. За ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 2, 3 ст. 1296 ЦК України, якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Згідно ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. Встановивши обставини по справі, та положення чинного законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Даних, які б свідчили протилежне у суду немає.

Outcome: approved