Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

23.09.2025 року представник позивача [PERSON] - адвокат Приходько А.С. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 751/10035/24, яким стягнути з ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень. Ухвалою від 24.09.2025 року заяву призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. 04.12.2025 року від представника ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс», [PERSON] в системі «Електронний суд» надійшли заперечення на заяву. Заперечення обґрунтовуються тим, що представником позивача не надані: належно засвідчена копія договору із адвокатом; детальний опис наданих послуг; акт приймання-передачі правничих послуг; документи про їх оплату. Крім того, заявлені послуги не відповідають принципам співмірності, оскільки: заявлені позовні вимоги не були підкріплені належними і допустимими доказами, що стало наслідком тривалого судового дослідження предмету спору; численні запити представника відповідача по витребуванню матеріалів страхової справи, які задоволені судом, були пов`язані з відсутністю у матеріалах позову не тільки якісних копій доказів, зокрема страхової справи, а й відсутності належних доказів щодо обставин події та її учасників; справа не є складною; обсяг поданих процесуальних документів позивача мінімальний; підготовка документів не потребувала значного часу чи спеціальних зусиль; заявлена сума істотно перевищує середній розмір аналогічних послуг у регіоні. Судове рішення в справі було ухвалене 15.09.2025 року, а докази, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу подані через систему «Електронний суд» лише 22.09.2025 року, що є процесуальним порушенням. Представником позивача також не доведено, що заявлені витрати були необхідними, пов`язані з розглядом саме цієї справи, та вплинули на результат. Окремо відповідач звертає увагу на ту обставину, що в договорі про надання професійної правничої допомоги та у доданих до нього документах правова допомога надавалася у не фіксованому розмірі. Отже, сторона позивача зобов`язана підтвердити факт надання правової допомоги у заявленому розмірі, шляхом надання, зокрема акту виконаних робіт із підписами сторін договору. За таких обставин у матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують факт надання правничої допомоги у заявленому розмірі, тому у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належно, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися. Представник позивача Приходько А.С. подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 137 ЦПК України, За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Із матеріалів справи вбачається, що правнича допомога [PERSON] надавалася на підставі договору №7 про надання правничої допомоги від 15.10.2024 року адвокатським бюро «АНАТОЛІЯ ПРИХОДЬКА», додаткової угоди №1 до договору №7 про надання правничої допомоги від 15.10.2024 року, ордеру про надання [PERSON] правничої допомоги №1744414 від 08.11.2024 року, рахунком на оплату №01-15/09/25-1 від 15.09.2025 року, платіжної інструкції №@2PL850681 від 18.09.2025 року, детального опису робіт (наданих послуг) виконаних (наданих) за договором про надання правничої допомоги від 15.10.2024 року та додатковою угодою від 15.10.2024 року№1. У позовній заяві по суті спору представник позивача зазначав орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу по справі. Вказав, що остаточний розрахунок понесених судових витрат та відповідні докази понесених витрат в частині оплати професійної правничої допомоги будуть надані в строки, визначені ст. 141 ЦПК України. Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 червня 2018 року, в справі № 826/1216/16, викладений висновок про те, що для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, та оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Такий правовий висновок викладено також у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 757/16448/17-ц, від 24.03.2021 у справі № 308/1020/16-ц. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду з повідомленням сторін, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, вважає що заява представника позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved