Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача \~ \~ \~ \~У серпні 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,\~що 12 січня 2024 року [PERSON] уклала з ТОВ «Аванс кредит» в електронній формі договір про надання фінансового кредиту №16024-01/2024, згідно якого вона отримала кредит у розмірі 10\~000,00 грн, на строк 120 днів, з 12 січня 2024 року по 10 травня 2024 року, зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 2,50 % в день, яка застосовується у межах строку кредитування. 20 червня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20062024, відповідно до\~якого ТОВ «Аванс кредит» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату\~належні йому\~права вимоги\~до боржників,\~вказаних у\~реєстрі боржників,\~зокрема,\~за \~договором №16024-01/2024. Відповідно до\~ реєстру\~боржників від\~ 20\~червня 2024\~ \~року \~до\~договору факторингу\~№20062024,\~ позивач\~набув право\~грошової вимоги\~до відповідачки\~ на\~загальну суму\~ \~22\~970,00\~ грн,\~ з\~яких:\~ 9\~990,00\~грн -\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу,\~12\~980,00\~ грн\~-\~заборгованість за\~ \~відсотками. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь заборгованість за вищевказаним договором на загальну суму 22\~970,00 рн та судові витрати по справі, які складаються з 3 028,00 грн судового збору. Відповідачка [PERSON] не подала відзив на позов. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2025 року визнано потрібним, щоб ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» забезпечило явку свого представника в судове засідання, для надання особистих пояснень, щодо розміру заборгованості відповідачки по справі, в розрізі складових частин такої заборгованості. 17 листопада 2025 року судом зареєстровано письмові пояснення представника позивача [PERSON] , відповідно до яких відповідачка здійснила часткове погашення кредитної заборгованості. Зокрема, 10,00 грн зараховано в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, 10\~796,39 грн в рахунок погашення заборгованості за відсотками. Таким чином розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором складає 9 990,00 грн за тілом кредиту та 12\~980,00 грн за відсотками. Просила справу розглядати у відсутності представника позивача та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] повторно не з`явилася в судове засідання, судові повістки повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи те, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася повторно, відзиву на позовну заяву не подала, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст.223,280 ЦПК України. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.\~ \~ \~ \~ Фактичні обставини справи 12 січня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту №16024-01/2024 ( далі - Договір ). [PERSON] підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) W1566. \~ \~ \~ \~Згідно з умовами цього договору розмір кредиту 10\~000,00 грн, кредит надано на строк 120 днів, з 12 січня 2024 року по 10 травня 2024 року, розмір процентної ставки 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту ( п.1.1., 1.2, 1.4.1. Договору). \~ \~ \~ \~Пунктом 1.6. Договору передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки 4188-37хх-хххх-5448, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Згідно \~повідомлення \~ТОВ «Універсальні\~платіжні \~рішення» \~від 08\~липня 2025\~ року,\~ \~кошти в\~розмірі 10\~000,00\~ \~ грн\~ були\~перераховані \~12\~січня 2024\~року о\~10\~год 05\~хв 05\~с \~ \~на платіжну\~карту \~[NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 16024-01/2024 від 12 січня 2024 року, обчисленого ТОВ «Аванс Кредит», станом на 20 червня 2024 року, за [PERSON] рахувалася заборгованість за кредитним договором в розмірі 22\~970,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 9 990,00 грн, за відсотками - 12\~980,00 грн. 20\~червня 2024\~року \~між ТОВ\~«ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~та ТОВ\~«Аванс Кредит»\~був укладений\~договір факторингу\~№ 20062024,\~ відповідно до п. 1.1. якого клієнт зобов`язується відступити фактору право грошової вимоги. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників. На підставі акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 20062024\~від 20\~червня 2024 року,\~клієнт ТОВ «Аванс\~Кредит» передало, а фактор ТОВ «ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів» прийняло реєстр боржників в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу. Відповідно до\~витягу з\~реєстру боржників\~ до\~договору факторингу\~ № 20062024\~від 20\~червня 2024\~ року, представники ТОВ «Аванс\~Кредит» та ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» на виконання договору факторингу підписали реєстр, за яким рахувалася заборгованість за кредитним договором №16024-01/2024 на загальну суму 22\~970,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 9 990,00 грн, за відсотками - 12\~980,00 грн. \~ \~ \~ \~Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між первісним кредитором ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] правовідносин у зв`язку з укладенням споживчого кредиту за допомогою\~інформаційно-телекомунікаційних\~систем,\~перерахування кредитних коштів відповідачці та наявності з їїо сторони невиконаних зобов`язань за цим договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. \~ \~ \~ \~Договір факторингу\~№ 20062024\~від 20\~червня 2024\~року,\~укладений між\~первісним кредитором\~-ТОВ\~«Аванс Кредит» та фактором - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», підтверджує право останнього вимагати від відповідачки [PERSON] сплати заборгованості за вказаним кредитним договором. З розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що відповідачкою порушено умови укладеного кредитного договору щодо погашення тіла кредиту та відсотків за його користування, відповідно до умов кредиту. Доказів погашення тіла кредиту в розмірі 9 990,00 грн матеріали справи не містять, а тому наявні підстави для стягнення з відповідачки заборгованості по тілу кредиту у вказаній сумі. Щодо нарахованих відсотків за користування крединими коштами, то суд зазначає таке. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. \~ \~ \~ \~Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. \~ \~ \~ \~Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. \~ \~ \~ \~Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. \~ \~ \~ \~Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. \~ \~ \~ \~Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. \~ \~ \~ \~При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. \~ \~ \~ \~Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. \~ \~ \~ \~У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). \~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено\~статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства. З метою повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, суд також перевіряє правильність нарахування кредитором відсотків, шляхом самостійного їх перерахування. Згідно умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 10\~000,00 грн, строком на 120 днів, з 12 січня 2024 року до 10 травня 2024 року. Відсоткова ставка у розмірі 2,50 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надано кредит. Як вбачається із матеріалів справи, тіло кредиту з 12 січня 2024 року по 29 січня 2024 року 10\~000,00 грн. З 30 січня 2024 року по 10 травня 2024 року тіло кредиту становить 9 990,00 грн. Таким чином розмір нарахованих відсотків за період з 12 січня 2024 року по 29 січня 2024 року , тобто за 18 днів - 4 500,00 грн ( 10 000,00 грн х 2,5% : 100% х 18 днів). З 30 січня 2024 року по 22 квітня 2024 року включно, тобто за 84 дні 20\~979,00 грн ( 9 990,00 грн х 2,5% : 100% х 84 дні). З 23 квітня 2024 року по 10 травня 2024 року, тобто за 18 днів - 2 697,30 грн ( 9 990,00 грн х 1,5% : 100% x 18 днів). Таким чином загальний розмір заборгованості відповідачки за відсотками складає 28\~176,30 грн ( 4 500,00 грн + 20 979,00 грн + 2 697,30 грн ). Відповідачкою [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за відсотками сплачено 10\~796,39 грн. Отже, розмір заборгованості за відсотками за договором складає 17\~379,91 грн ( 28\~176,30 грн 10\~796,39 грн). Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки 12\~980,00 грн заборгованості за відсотками та враховуючи вимоги ч.2 ст. 264 ЦПК України, відповідно до якої при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, тому позов в частині стягнення заборгованості за відсотками також підлягає до задоволення у розмірі, заявленому позивачем. \~ \~ \~ \~Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 16024-01/2024\~від 12\~січня 2024 року в розмірі 22\~970,00 грн, з яких: 9 990,00 грн тіло кредиту, 12\~980,00 грн відсотки за користування кредитними коштами. Щодо розподілу судових витрат Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Із матеріалів справи встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 126732 від 29 липня 2025 року. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, тому згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved