Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з описаним вище позовом, мотивованим тим, що з 2014 року по 2020 рік позивач проживав однією сім`єю із [PERSON] . У сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . При реєстрації народження доньки запис про батька зроблений за вказівною матері, оскільки [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, що відповідає вимогам ч.1 ст.135 СК України. Зазначає, що [PERSON] перебуває у хороших відносинах із дочкою, бере участь у її вихованні, [PERSON] називає позивача батьком. На сьогоднішній день [PERSON] проходить військову службу в ЗС України, має статус учасника бойових дій, захищає Україну в гарячих точках, у зв`язку із чим бажає, щоб його дочка мала змогу користуватися пільгами, які встановлені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їхніх сімей». Вказує, що з метою підтвердження факту батьківства ним проведено молекулярно-генетичну експертизу, у висновку якої зазначено, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] на 99,99%. З посиланням на відповідні правові норми просив позов задовольнити. Ухвалою суду від 07.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторона позивача в судовому засідання підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечувала, підтвердила факти, викладені в позовній заяві. Представник Першого відділу ДРАЦС у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету. Заслухавши учасників судового процесу, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , про що здійснено актовий запис № 1395 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції. Матір`ю зазначено [PERSON] , батьком зазначено [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.07.2015. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00020882031 від 30.08.2018, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно з результатами молекулярно-генетичного експертного дослідження № 49291 від 06.08.2025, проведеного ТОВ «МАМА ПАПА», ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,99 %. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно із ст.7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Частиною 1 статті 128 СК України вказано, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч.4 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова), спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним з батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їхній сукупності.

Outcome: approved