Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

У серпні 2025 позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що 30.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір №5064092, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3000,00 грн, який вона зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування кредитом у встановлений договором строк. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, загальний розмір якої станом на день формування позовної заяви становить 17\~828,61 гривень, з яких: 2708,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 15\~120,61 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Крім того, 08.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір №102061001, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 2000,00 грн, який вона зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування кредитом у встановлений договором строк. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, загальний розмір якої станом на день формування позовної заяви становить 16\~716,00 гривень, з яких: 1900,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 14\~596,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 220,00 грн заборгованість за комісіями. Крім того, 22.08.2021 між відповідачем та ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" укладено договір №665695, відповідно до якого відповідачу було надано позику в розмірі 1500,00 грн, яку вона зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування позикою у встановлений договором строк. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за договором позики, утворилася заборгованість, загальний розмір якої станом на день формування позовної заяви становить 4797,69 гривень, з яких: 1500,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 3270,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 24,00 грн інфляційні збитки; 3,69 грн нараховані 3% річних. Крім того, 07.08.2021 між відповідачем та ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" укладено договір №75359451, відповідно до якого відповідачу було надано позику в розмірі 6000,00 грн, яку вона зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування позикою у встановлений договором строк. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за договором позики, утворилася заборгованість, загальний розмір якої станом на день формування позовної заяви становить 18\~884,43 гривень, з яких: 6000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 12\~774,63 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 96,00 грн інфляційні збитки; 13,80 грн нараховані 3% річних. Загальний розмір заборгованості відповідача за вказаними договорами становить 58\~226,73 грн. 29.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір №29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право грошової вимоги за кредитним договором №5064092. 10.01.2023 укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №5064092. Крім того, 30.11.2021 було укладено договір №30-11-65, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило, а ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право грошової вимоги за кредитним договором №102061001. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №102061001. Крім того, 25.01.2022 між ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір №25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" відступило, а ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право грошової вимоги за договором №665695. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило, а ТОВ Коллект Центр" набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №665695. 27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" право грошової вимоги за договором №75359451. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило, а ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №75359451. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача за договорами №5064092, №102061001, №665695, №75359451. Зважаючи на викладене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 58\~226,73грн, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 16 000,00 грн. Ухвалою суду від 26.09.2025 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечила проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася за невідомими суду причинами, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином судовими повістками. Заяв та клопотань від неї не надходило, про причини неявки не повідомила. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач не з`явилася в судове засідання, відзиву на позов не подала та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України). Відповідно до\~ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до вимог часини 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 89\~ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, 30.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №5064092. Відповідно до умов договору: сума кредиту становить 3000,00 грн; строк кредитування 30 днів з 30.07.2021; термін повернення кредиту 29.08.2021; проценти за користування кредитом: 9,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредмитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Крім того, 07.08.2021 між відповідачем та ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" укладено договір позики №75359451. Відповідно до умов договору: сума позики становить 6000,00 грн; строк позики - 30 днів; дата повернення позики 06.09.2021; процентна ставка за користування позикою (базова) - 1,99% на день; знижена процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності) 0,70%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її часиною) за день 2,70%. Крім того, 08.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №102061001. Відповідно до умов договору: сума кредиту становить 2000,00 грн; строк кредитування 30 днів з 08.08.2021; термін повернення кредиту 07.09.2021; комісія за надання кредиту - 220,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом: 750,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредмитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Крім того, 22.08.2021 між відповідачем та ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" укладено договір позики №665695. Відповідно до умов договору: сума позики становить 1500,00 грн; строк позики - 30 днів; дата повернення позики 21.09.2021; процентна ставка за користування позикою (базова) 2,00% на день, з другого дня користування позикою; процентна ставка за перший день користування позикою 29,71 грн; знижена процентна ставка з другого дня користування позикою 0,01%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її часиною) за день 2,70%. У відповідності до статті 6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, кредитні договора та договора позики були укладені сторонами в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд також звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Вказані кредитні договори та договори позики підписані відповідачкою [PERSON] електронним підписом - одноразовим ідентифікатором. Отже, [PERSON] здійснила дії, спрямовані на укладення договорів, які є предметом позову. В установленому законом порядку ці договори недійсним не визнавалися і є чинними. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв\~\~ ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст.ст.526, 527 ч.1 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором; за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Первісні кредитори ТОВ «Мілоан» та ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" свої зобов`язання за вказаними вище договорами виконали в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти на платіжну картку [NUMBER] , що підтверджується довідками Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Елаєнс» від 11.07.2025, та довідками ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 24.04.2025 та 25.04.2025. Відповідач не спростувала факт перерахування їй коштів належними та допустимими доказами. Водночас, судом встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитними договорами та договорами позики, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Так, відповідно розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №5064092, наданого позивачем, позичальник [PERSON] , станом на 10.01.2023, має заборгованість у розмірі 17\~828,61 гривень, з яких: 2708,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 15\~120,61 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Відповідно розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №102061001, наданого позивачем, позичальник [PERSON] , станом на 10.01.2023, має заборгованість у розмірі 16\~716,00 гривень, з яких: 1900,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 14\~596,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 220,00 грн заборгованість за комісіями. Відповідно розрахунку\~заборгованості за\~договором позики №665695, наданого позивачем, позичальник [PERSON] , станом на 10.01.2023, має заборгованість у розмірі 4797,69 гривень, з яких: 1500,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 3270,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 24,00 грн інфляційні збитки; 3,69 грн нараховані 3% річних. Відповідно розрахунку\~заборгованості за\~договором позики №75359451, наданого позивачем, позичальник [PERSON] , станом на 10.01.2023, має заборгованість у розмірі 18\~884,43 гривень, з яких: 6000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 12\~774,63 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 96,00 грн інфляційні збитки; 13,80 грн нараховані 3% річних. Загальний розмір заборгованості відповідача за вказаними договорами становить 58\~226,73 грн. Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, контррозрахунок заборгованості відповідачем - не приведений. Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», відповідно до якого вимоги позову щодо розміру заборгованості є доведеними у разі, коли стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Отже, надані позивачем розрахунки заборгованості є належними та допустимими доказами на підтвердження розміру заборгованості відповідача [PERSON] . Також судом встановлено, що 29.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу №29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право грошової вимоги за кредитним договором №5064092. 30.11.2021 укладено договір факторингу №30-11-65, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило, а ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право грошової вимоги за кредитним договором №102061001. Крім того, 25.01.2022 між ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу №25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" відступило, а ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право грошової вимоги за договором №665695. 27.01.2022 було укладено договір факторингу №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" право грошової вимоги за договором №75359451. 10.01.2023 було укладено договір про відступлення прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило, а ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за договорами №5064092, №102061001, №665695, №75359451. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1\~ст. 516 ЦК) Частиною 1\~ст. 1077 ЦК\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1\~ст. 1078 ЦК, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Оскільки на підставі вказаних договорів відбулась заміна первісних кредиторів на ТОВ «Коллект Центр», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення заборгованості за кредитними договорами та договорами позики. Відповідач у справі не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів, і таке виконання було б належним в розумінні вимог\~ст. 516 ЦК України. Натомість, всупереч умовам цих договорів, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «Коллект Центр», ані на рахунки попередніх кредиторів. На підставі викладеного вище, виходячи з того, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що нею належним чином виконувалися умови вказаних вище кредитних договорів та договорів позики, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачем прав позивача, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за договорами №5064092, №102061001, №665695, №75359451 в загальному розмірі 58\~226,73 грн. Крім того, на підставі ч.ч. 1, 2\~ст.\~141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

Outcome: approved