Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр», в інтересах якого діє їх представник Пархоменко М.А., звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 13.01.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №13.01.2025-100001921, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 14000,00 грн. Представник позивача вказує, що вищезазначений Договір був підписаний відповідачем його одноразовим ідентифікатором «E793». Стверджує, що позивачем ТОВ «Споживчий центр» було виконано свої зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором, зокрема шляхом перерахування 13.01.2025 року на вказану у Договорі банківську картку відповідача кредитних коштів у розмірі 14000,00 грн. Зазначає, що всупереч вищезазначеному відповідач належним чином свої зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим в нього виникла заборгованість за вказаним Кредитним договором №13.01.2025-100001921 від 13.01.2025 року в розмірі 28230,06 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13158,40 грн., заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 8289,48 грн., комісії у розмірі 202,18 грн., а також заборгованості по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання окремого зобов`язання у розмірі 6580,00 грн. На підставі викладеного, позивач ТОВ «Споживчий центр», в інтересах якого діє їх представник Пархоменко М.А., просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором №13.01.2025-100001921 від 13.01.2025. у розмірі 28230,00 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 серпня 2025 року було відкрито спрощене провадження у справі №727/9255/25 (провадження №2/727/2274/25) за позовом ТОВ «Споживчий центр», в інтересах якого діє їх представник Пархоменко М.А., до [PERSON] про стягнення заборгованості; призначено судове засідання на 03 вересня 2025 року. В судове засідання представник позивача ТОВ «Споживчий\~центр»не з`явився, однак згідно змісту спрямованого до суду представником позивача\~ Пархоменко\~М.А.позову остання просила суд розглянути справу у відсутності представника позивача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи в суді, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. При цьому, згідно зі спрямованими до суду відповідачем письмовими поясненнями останній стверджує, що представником позивача не доведено розмір його заборгованості по відсоткам за користування кредитом, а тому просив суд їх не стягувати. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволенню частково, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 13.01.2025 року між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр»було укладено Кредитний договір №13.01.2025-100001921 (а.с.24-32), шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у розмірі 14000,00 грн., шляхом перерахування вказаних коштів на його картковий рахунок № [NUMBER] , строком на 140 днів з дати його надання (дата повернення кредиту 01.06.2025 року). Процентна ставка за вказаним кредитом становить: 1% на день («Стандарт») - застосовується у перші сім чергових періодів; 0,5% на день («Економ») - у наступних періодах. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 4645,86 %. Вищезазначений Договір №13.01.2025-100001921 від 13.01.2025 року (а.с.24-32) був підписаний відповідачем [PERSON] 13.01.2025 року з застосуванням його електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора «А793», в порядку визначеному умовами вищевказаного Кредитного договору, що не заперечується й самим відповідачем згідно його спрямованих до суду письмових пояснень. При цьому, факт укладання вищевказаного Кредитного договору та обізнаності відповідача з його умовами та правилами підтверджується й тим, що відповідачем були здійснені часткові платежі на виконання умов зазначеного Кредитного договору, що підтверджується й спрямованими до суду представником позивача Даними бухгалтерського обліку (а.с.58-67) та Довідкою-розрахунком про стан заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №13.01.2025-100001921 від 13.01.2025 року (а.с.14). На виконання умов вищевказаного Кредитного договору позивачем ТОВ «Споживчий\~центр»було\~спрямовано на\~зазначений в\~Договорі картковий\~рахунок [PERSON] № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 14000,00 грн., що підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №78-1707 від 17.07.2025 року (а.с.15), а також не заперечувалось відповідачем в спрямованих до суду письмових поясненнях. Таким чином, позивачем ТОВ «Споживчий\~центр»належним чином було виконано свої зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором, зокрема шляхом надання відповідачу [PERSON] кредитних коштів в розмірі 14000,00 грн., в порядку передбаченому умовами Кредитного договору. Разом з тим, відповідачем [PERSON] в порушення умов вищевказаного Кредитного договору свої зобов`язання належним чином не було виконано, зокрема не сплачено в передбачені Договором строки заборгованість по тілу кредиту, а також не сплачено відсотки за користування кредитом, що також не заперечується відповідачем у спрямованих ним до суду письмових поясненнях. Так, згідно з Даними бухгалтерського обліку (а.с.58-67) та Довідкою-розрахунком про стан заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №13.01.2025-100001921 від 13.01.2025 року, вбачається, що сума боргу [PERSON] по вищевказаному Кредитному договору становить 28230,06 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13158,40 грн., заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 8289,48 грн., комісії у розмірі 202,18 грн., а також заборгованості по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання окремого зобов`язання у розмірі 6580,00 грн. Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статтей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами частково доведено наявність у відповідача [PERSON] заборгованості за вищевказаним Кредитним договором №13.01.2025-100001921 від 13.01.2025 року, зокрема в розмірі 21447,88 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13158,40 грн., а також заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 8289,48 грн. При цьому, посилання позивача на недоведеність заявлених позивачем розрахунків в частині нарахованих йому відсотків за користування кредитними коштами не береться судом до уваги, оскільки вірність нарахованих відповідачу процентів за користування кредитом підтверджується спрямованою представником позивача до суду Довідкою-розрахунком про стан заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №13.01.2025-100001921 від 13.01.2025 року (а.с.14). При цьому, відповідачем не було подано до суду жодних власних розрахунків чи доказів, які б спростовували наведені позивачем дані щодо нарахованих процентів за користування кредитом. Разом з тим, суд не погоджується з нарахованою позивачем ТОВ «Споживчий\~центр» відповідачу\~заборгованістю зкомісії у розмірі 202,18 грн., а також заборгованістю по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання окремого зобов`язання у розмірі 6580,00 грн., виходячи з наступного. Так, згідно п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі №910/10901/23, який, відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі. Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23 (провадження №61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки у розмірі 6580,00 грн., оскілки її нарахування здійснено в період дії воєнного стану, коли відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальник відповідач [PERSON] звільняється від обов`язку сплати штрафних санкцій за прострочення виконання кредитних зобов`язань, в тому числі й від сплати зазначеної неустойки. Крім цього, суд проаналізувавши вищевказаний Кредитний договір №13.01.2025-100001921 від 13.01.2025 року, приходить до висновку, що у вказаному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг за які банком встановлена комісія за обслуговування кредиту (банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, суд вважає, що позовна вимога ТОВ «Споживчий\~центр» простягнення з відповідача вищевказаної комісії у розмірі 202,18 грн., суперечитиме вимогам закону, а тому не може бути задоволена судом. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10 січня 2024 року, справа № 727/5461/23, провадження № 61-17096св23. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами заборгованість відповідача [PERSON] за вищевказаним Кредитним договором №13.01.2025-100001921 від 13.01.2025 року в розмірі 21447,88 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13158,40 грн., а також заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 8289,48 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр», в інтересах якого діє їх представник Пархоменко М.А., до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості слід задовольнити частково. Крім цього, з відповідача [PERSON] , на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача сплачений останніми при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1840,43 грн., виходячи з розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial