Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

У вказаній справі 20 жовтня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області ухвалив рішення про задоволення позову. З [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 18.09.2023-100002904 від 18.09.2023 в загальній сумі 11471,00 грн, яку становлять: 6294,75 грн тіла кредиту, 5176,28 грн процентів за користування кредитом. Згідно із положеннями ч.8 ст.141 ЦПК України представник позивача ТОВ «Споживчий центр» подав заяву про стягнення з відповідача [PERSON] понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Ухвалою суду від 04.11.2025 розгляд заяви визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в судовому засіданні о 15:00 год 24 листопада 2025 року. Відповідачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання заперечень на заяву. Правом на подання заперечень відповідач не скористався та в судове засідання не з`явився. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі № 911/3142/19 висловив правову позицію про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю від-правника, а у даному випадку, суду. За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за від-сутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою ухвалення додаткового рішення у цій справі є 04 грудня 2025 року - дата складення повного судового рішення. Вирішуючи заяву представника позивача суд ураховує наступне. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України). Згідно із п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом з цим, під час вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд у кожному конкретному випадку виходить із фактичних обставин окремо взятої справи, її доказової бази, ураховує складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, значимість таких дій у справі із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Без дотримання зазначених вимог рішення суду не може вважатися законним і справедливим. Саме про такий підхід у питання витрат на професійну правничу допомогу висловив Верховний Суд у додатковій постанові від 07 серпня 2024 року в справі № 686/18768/22. Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У цій справі на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача подав до суду такі документи: копію договору про надання правової допомоги № 01/25-СЦ від 01.04.2025, укладеного між ТОВ "Споживчий центр" та адвокатським об`єднанням "Лекс Верітас", відповідно до якого вартість послуг визначено у розмірі 6000 грн за один позов; звіт про виконану роботу від 22.10.2025; платіжну інструкцію № СЦ00048830 від 23.10.2025, згідно з якою ТОВ "Споживчий центр" перераховано 6000 грн на рахунок АО "Лекс Верітас" за надання правничої допомоги у справі за позовом до [PERSON] . Відповідно до звіту про виконану роботу адвокатським об`єднанням "Лекс Верітас" надані наступні види послуг: 1. На підставі прийнятого замовником рішення щодо звернення з позовом до відповідача по справі, сформовано запит на складання розрахунку ціни позову та отримання необхідних доказів. 2. Складено позов (на підставі отриманих документів). 3. Роздруковано позов, додатки до позову та один примірник позову з додатками надано замовнику для відправлення відповідачу. 4. Замовлено сплату судового збору. 5. Проведена летальна консультація замовника щодо дій після відкриття провадження у справі та надано інші консалтингові послуги в розрізі проведення претензійно-позовної роботи. У цьому звіті також зазначено, що обсяг та якість наданих послуг відповідають умовам договору про правничу допомогу та за умови відсутності письмових заперечень замовника до звіту є Актом виконаних робіт (надання послуг) стосовно клієнта зазначеного у звіті. У цій справі при вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, незначну складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, досить незначну ціну позову (11471,03 грн), обсяг реальних наданих адвокатським об`єднанням послуг та виконаних робіт. Також суд зауважує на те, що надані адвокатським об`єднанням послуги є для нього типовими в силу укладеного із позивачем договору про надання правової допомоги, який свідчать про надання адвокатським об`єднанням аналогічної правової допомоги за іншими кредитними договорами, а відтак зазначене не потребує витрат значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Отже, враховуючи вищевказане та беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, фактично надані види послуг, а також ціну позову, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету і ціни позову, вартість послуг є вочевидь завищеною, тому дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Саме такий розмір професійної правничої допомоги, на переконання суду, буде відповідати обсягу наданих послуг, а також вимогам розумності та справедливості.

Outcome: partial