Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач), треті особи:\~Макарівська державна\~нотаріальна контора,\~Державний нотаріус\~Макарівської державної\~нотаріальної контори\~Тищенко Вікторія\~Григорівна про\~визнання права\~на завершення\~приватизації, в якому просив: визнати право [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на завершення розпочатої спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , процедури приватизації однокімнатної квартири, загальна площа 38.7 кв.м, житлова площа 15.2 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказав, що після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на право завершити розпочату спадкодавцем процедуру приватизації однокімнатної квартири, загальна площа 38.7 кв.м, житлова площа 15.2 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . За свого життя спадкодавець отримав ордер на вселення у вказану квартиру, мав місце реєстрації проживання у ній, особисті речі, а також подав до органу приватизації заяву про приватизацію квартири. Однак за життя не встиг завершити процедуру так як помер. Позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] , спадщину прийняв, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. Також позивач двічі звертався до відповідача з проханням надати йому дозвіл на завершення розпочатої його батьком приватизації вказаної квартири, однак відповідач своїми листами такого дозволу не надав, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 24.04.2025 р. даний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а третій особі строк для подання письмових пояснень. Ухвалою суду від 06.05.2025 р. у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. При цьому, Постановою Київського апеляційного суду від 25.07.2025 р. ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 06.05.2025 р. скасовано, та ухвалено нове судове рішення, яким вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Макарівській селищній раді Київській області вчиняти певні дії, а саме: відчуження, реєстрацію будь-яких прав (у тому числі користування) за іншими особами, відносно однокімнатної квартири, загальна площа 38,7 кв.м, житлова площа 15,2 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 09.05.2025 р. від відповідача Макарівської селищної ради надійшов відзив, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві відповідач заперечуючи позовні вимоги вказав, що батько позивача [PERSON] за життя не звертався до органу приватизації з належно оформленою заявою та не надав обов`язкових документів, а тому право вимоги на приватизацію квартири не виникло у спадкодавця, а тому не могло перейти до позивача як спадкоємця. Тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 13.05.2025 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом та приєднана до матеріалів справи. У відповіді на відзив позивач заперечуючи обставини викладені відповідачем у відзиві, просив позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у позові. 20.05.2025 р. від відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив, які прийняті судом та приєднані до матеріалів справи. У запереченнях відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Ухвалою суду від 16.06.2025 р. залучено до участі у справі в якості співвідповідача - виконавчий комітет Макарівської селищної ради, встановлено співвідповідачу строк для подання відзиву на позов. Також вказаною ухвалою витребувано з Макарівської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №70/2024, заведену після смерті [INFO] [PERSON] . На виконання вказаної ухвали від Макарівської державної нотаріальної контори надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи №70/2024 до майна померлого [PERSON] . 08.07.2025 р. від співвідповідача - виконавчого комітету Макарівської селищної ради надійшов відзив, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві співвідповідач заперечуючи позовні вимоги вказав, що виконавчий комітет Макарівської селищної ради є неналежним відповідачем у справі та вирішення питань передбачених предметом спору не належить до його повноважень. Ухвалою суду від 25.08.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті на 24.09.2025 р., який неодноразово відкладався, черговий раз на 02.12.2025 р. У судовому засіданні представник позивача Корнійчук С.А. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача Макарівської селищної ради Мудрак В.М. проти задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Інші належним чином повідомлені учасники справи у судове засідання не з`явилися. Від третіх осіб надійшли письмові пояснення, в яких вказано на недоцільність залучення їх до участі у даній справі враховуючи предмет спору. Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 16, 152 том 1). Позивач є його спадкоємцем за законом, який спадщину прийняв звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою (27, 151 том 1). Наявність інших спадкоємців судом не встановлено. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право завершити розпочату спадкодавцем процедуру приватизації однокімнатної квартири, загальна площа 38.7 кв.м, житлова площа 15.2 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Так., Витягом з рішення Виконавчого комітету Макарівської селищної ради № 010 від 31.01.2019 р. затверджено видати ордер на вселення у житлові приміщення однокімнатної квартири [ADDRESS] , старшому прапорщику запасу [PERSON] , [INFO] , самостійно (а.с. 37 том 1). 20.02.2029 р. [PERSON] видано ордер на жиле приміщення № 10/2019 на вказану квартиру (а.с. 39 том 1). З довідки № 14/0921 від 14.09.2021 р. слідує, що [PERSON] з 05.03.2019 р. був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 40 том 1). З довідки № 113.22/333 від 07.09.2021 р. АТ «Державний ощадний банк України» виданої [PERSON] , слідує, що за адресою проживання: [ADDRESS] списки на приватизацію житла в банк не надходили, відповідно житлові чеки не використовувалась (а.с. 41 том 1). За свого життя [PERSON] подав до органу приватизації заяву про приватизацію вказаної квартири (а.с. 42 том 1). Також, з Витягу № 1984 від 11.09.2024 р. Макарівської селищної ради слідує, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в період з 05.03.2019 по 08.08.2024 (а.с. 45 том 1). 04.11.2024 р. та 18.02.2025 р. позивач звертався до відповідача із заявами про завершення приватизації квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19-26 том 1). Листами від 11.09.2024 р., 23.01.2025 р. та 24.03.2025 р. Макарівська селищна рада надала відповідь про те, що гр. [PERSON] було подано заяву до органу приватизації державного житлового фонду при Макарівській селищній раді. При опрацюванні поданої заяви було виявлено відсутність наступних документів, передбачених Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян: відсутні довідки про реєстрацію з попередніх місць проживання (з 1992 року); відсутні довідки, видані органом приватизації про невикористання приватизації державного житлового фонду за попередніми місцями проживання; відсутній оригінал технічного паспорту. В зв`язку з смертю заявника, в органу приватизації державного житлового фонду при Макарівській селищній раді відсутня можливість продовжити розгляд заяви [PERSON] щодо передачі в приватну власність квартири [ADDRESS] . Крім того вказано, що після визнання відповідного права в порядку спадкування позивач може звернутися до органу приватизації державного фонду при Макарівській селищній раді щодо приватизації квартири (а.с. 30, 31, 34 том 1). З архівної довідки № Мк0225038 від 26.02.2025 р. КП КОР «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БТІ» слідує, що станом на 31.12.2012 р. право власності на об`єкт нерухомого майна квартира [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 194 том 1). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.09.2024 р. власником однокімнатної квартири, загальна площа 38,7 кв.м, житлова площа 15,2 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] є Територіальна громада, Макарівська селищна рада. Дата державної реєстрації 20.10.2021 р. (а.с. 17 том 1). Вирішуючи вимоги за даним позовом суд виходить також з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1217 та ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують\~ особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.\~345\~ЦК України,\~фізична або\~юридична особа\~може набути\~право власності\~у разі\~приватизації державного\~майна та\~майна,\~що є\~в комунальній\~власності. У\~результаті придбання\~єдиного майнового\~комплексу державного\~(комунального)\~підприємства у\~процесі приватизації\~до покупця\~переходять всі\~його права\~та обов`язки. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ч. 4 ст. 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян визначений Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.01.2010 р. за № 109/17404. Відповідно до п. 17 вказаного Положення, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Відповідно до п. 18 вказаного Положення, громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. За змістом статей 3, 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Відповідно до ч. 10 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що у разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, якщо спадкодавець не набув права власності на майно, проте розпочав процедуру його приватизації відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації, а не права власності. Право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду названим органом у строк, передбачений чинним законодавством. У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою\~статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 11 грудня 2013 року у справі № 6-121цс13. Таким чином, обов`язковою умовою переходу права вимоги у порядку спадкування до спадкоємців про визнання за ними права власності на квартиру, в якій проживали спадкодавці, але померли до вирішення питання відповідним державним органом про її приватизацію, є звернення спадкодавця до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою. Для вирішення питання про наявність права вимагати визнання за спадкоємцем права власності на квартиру вирішальне значення може мати встановлення обставин, чи була розглянута в установлений строк заява про приватизацію квартири, чи була відмова відповідного органу приватизації у задоволенні заяви правомірною (чи були наявні заборони для передачі квартири наймачеві). Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 лютого 2022 року в справі № 524/3501/20 (провадження № 61-8394св21), від 01 травня 2024 року в справі № 202/5156/19 (провадження № 61-11620св23). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з того, що за життя спадкодавець [PERSON] розпочав процес приватизації квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки звернувся з відповідною заявою до органу приватизації. Орган приватизації рішення про передачу чи про відмову у передачі квартири у власність громадянина, у строк встановлений законом з приводу вказаної заяви, не прийняв. Отже, [PERSON] за життя не встиг завершити процес приватизації квартири. При цьому позивач належить до спадкоємців першої черги за законом після смерті свого батька, спадщину у встановленому законом порядку прийняв, інші спадкоємці, які би прийняли спадщину відсутні, а тому до спадкоємця в порядку спадкування переходить право на завершення процесу приватизації цієї квартири. Представник відповідача вказував, що при поданні заяви на приватизацію були відсутні довідки про реєстрацію з попередніх місць проживання (з 1992 року); відсутні довідки, видані органом приватизації про невикористання приватизації державного житлового фонду за попередніми місцями проживання; відсутній оригінал технічного паспорту. Суд зауважує, що відповідачами не зазначено про наявність підстав відмови для передачі квартири, а лише повідомлено про недоліки поданої заяви на приватизацію квартири, що полягали у неповноті поданого пакету документів. При цьому таке твердження жодними доказами не підтверджено. Разом з тим, суд зауважує, що орган приватизації не позбавлений можливості додатково витребувати від заявника документи, яких не вистачало для прийняття рішення (такий правовий підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 24 лютого 2021 року у справі № 296/4642/19, від 02 лютого 2022 року у справі № 524/3501/20, від 09 серпня 2023 року у справі № 523/20890/21). Орган приватизації не позбавлений права перевірити відповідність вимогам закону документів, які будуть подані позивачем для завершення процедури приватизації спірної квартири. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01 травня 2024 року в справі № 202/5156/19 (провадження № 61-11620св23).

Outcome: approved