Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] (народилася [INFO] в Україні, м.Горлівка, Донецька область, громадянка України, РНОКПП [NUMBER] ) [INFO] в громаді Мюнстерлінген, кантон Тургау, республіки Швейцарська Конфедерація. Представник заявника - адвокат Івахненко О.О. обґрунтовує заявлені вимоги тим, що [INFO] , в громаді Мюнстерлінген, кантон Тургау в Швейцарії, померла колишня дружина (мати доньки [PERSON] , [INFO] ) заявника [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , громадянка України, яка тяжко захворіла і внаслідок хвороби померла та була кремована. Заявник, разом із прахом, отримав із Швейцарії документи про засвідчення смерті та причини смерті колишньої дружини та інші документи, які видавалися на її ім`я та були при ній на момент смерті. Далі, заявник поховав [PERSON] в с-щі Томаківка, Нікопольського району Дніпропетровської області [INFO] . Заявник звернувся до Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про проведення державної реєстрації смерті з метою отримання свідоцтва про смерть [PERSON] та [INFO] за № 617/31.18-24 отримав відмову про проведення державної реєстрації смерті внаслідок того, що Швейцарія входить до переліку країн - учасниць Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (Гаага, 1961 рік), країн що визнають АПОСТИЛЬ. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику по справі для реалізації права на спадщину доньки [PERSON] , яка відкрилась після смерті її матері. Представник заявниці - адвокат Івахненко О.О. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності заявника, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Заінтересована особа - Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засіданя не з`явилася, заперечень щодо заявлених вимог не надала, однак надала повний витяг з ДРАЦСГ щодо а/з про народження на [PERSON] . Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] , в громаді Мюнстерлінген, кантон Тургау в Швейцарії, померла колишня дружина (мати доньки [PERSON] , [INFO] ) заявника [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , громадянка України, яка тяжко захворіла і внаслідок хвороби померла та була кремована. Заявник, разом із прахом, отримав із Швейцарії документи про засвідчення смерті та причини смерті колишньої дружини та інші документи, які видавалися на її ім`я та були при ній на момент смерті. Заявник поховав [PERSON] в с-щі Томаківка, Нікопольського району Дніпропетровської області [INFO] . Зазначені обставини підтверджуються доданими заявником документами: лікарським свідоцтвом про смерть від 29.06.2025 року виданим Кантонським госпіталем у громаді Мюнстерлінген федеративної республіки Швейцарська Конфедерація (а.с.13-14); видане Похоронною службою повідомленням для посадової особи м.Арбон щодо попередньої кремації від 30.06.2025 (а.с.16-17); свідоцтвом про народження доньки [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.18); довідкою про місце та дату поховання за вих. № 143 від 31.10.2025 року, виданою КП «Томаківське комунально-господарське підприємство» (а.с.19). На виконання ухвали суду про витребування доказів від 14.11.2025 Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до суду надано повний витяг з ДРАЦСГ щодо актового запису про народження на [PERSON] , [INFO] , де батьками вказано: [PERSON] , [PERSON] (а.с.31-33). Заявник звернувся до Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про проведення державної реєстрації смерті з метою отримання свідоцтва про смерть [PERSON] та [INFO] за № 617/31.18-24 отримав відмову про проведення державної реєстрації смерті внаслідок того, що Швейцарія входить до переліку країн - учасниць Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (Гаага, 1961 рік), країн що визнають АПОСТИЛЬ (а.с.11). Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року, відповідно до ст. 273 ЦПК України, суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Тобто факт смерті може бути встановлений в порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті. У відповідності до положень ст. 55 Конституції України, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно довизначених законом процедур судочинства. Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, а і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року). У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каванилес проти Іспанії»). ЄСПЛ зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (§ 22, рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03). Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику у справі для реалізації права на спадщину доньки [PERSON] , яка відкрилась після смерті її матері. Враховуючи, що заявником до матеріалів справи додані документи, які доводять факт смерті [PERSON] [INFO] в громаді Мюнстерлінген, кантон Тургау, республіки Швейцарська Конфедерація, суд дійшов висновку про можливість у судовому порядку встановити факт смерті [PERSON] у зв`язку з чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved