Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є рідним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2022 в рамках цивільної справи № 332/424/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено позовні вимоги [PERSON] , з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 28.01.2022 і до досягнення трьох років неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . Стягнення аліментів за цим рішенням припинені в частині утримання дружини, оскільки дитині виповнилось 3 роки, однак продовжуються в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Наразі дитину від матері забрали органи поліції у зв`язку зі зловживанням нею алкогольними напоями, що наражає дитину на небезпеку. Відповідач перебуває в лавах ЗСУ, в зоні бойових дій, тому дитину тимчасово передали під опіку його матері [PERSON] . Таким чином, станом на сьогоднішній день, відповідач по цій справі [PERSON] отримує аліменти на утримання дитини, яка з нею не проживає та не перебуває на її утриманні, у зв`язку з відібранням останньої. У зв`язку з викладеним вище, позивач просить суд припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача з дня подання даного позову. Ухвалою суду від 28.08.2025 забезпечено позов, до набрання законної сили рішенням у даній цивільній справі зупинено стягнення в рамках виконавчого провадження №\~69513110, відкритого з питання примусового виконання виконавчого листа № 332/424/22 від 20.07.2022, виданого на виконання заочного рішення Заводського районного суду м.\~Запоріжжя від 13.06.2022 в рамках цивільної справи № 332/424/22, провадження №\~2/332/1138/22. Від представника позивача адвоката Зубенка О.А., надійшла заява про розгляд справи без його участі та без фіксації судового процесу технічними засобами, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явилась, причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за її відсутності. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без її участі та без фіксації судового процесу технічними засобами, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії актового запису про народження № 19, складеного 22.01.2021 Заводським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (свідоцтво Серії [NUMBER] від 22.01.2021), малолітній [PERSON] народився [INFO] . Батьками вказані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 17). Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2022 в рамках цивільної справи № 332/424/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено позовні вимоги [PERSON] , з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 28.01.2022 і до досягнення трьох років неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . Стягнення аліментів за цим рішенням припинені в частині утримання дружини, оскільки дитині виповнилось 3 роки, однак продовжуються в частині стягнення аліментів на утримання дитини (а.с. 15-16). Наразі дитину від матері забрали органи поліції у зв`язку зі зловживанням нею алкогольними напоями, що наражає дитину на небезпеку. Відповідач перебуває в лавах ЗСУ, в зоні бойових дій, що підтверджується копіями відповідних документів (а.с. 9-12), тому дитину тимчасово передали під опіку його матері [PERSON] , яка є третьою особою по справі. Вказані факти підтверджуються актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 29.07.2025, актом про факт передачі дитини від 07.08.2025, копії яких долучені до позову (а.с. 12-зворотний бік 13, 13-зворотний бік 14). Таким чином, станом на сьогоднішній день, відповідач по цій справі [PERSON] отримує аліменти на утримання дитини, яка з нею не проживає та не перебуває на її утриманні, у зв`язку з відібранням останньої. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 17 якої передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю позивача, своєю рідною бабусею, адже безпосередньо позивач перебуває в лавах ЗСУ, дитина фактично перебуває на утриманні позивача, але позивач продовжує сплачувати аліменти на утримання сина на користь відповідача. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено підстави припинення стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] ,\~ [INFO] , на користь відповідача у зв`язку зі зміною обставин, а саме те, що син відібраний від матері, тобто, фактично з нею не проживає і вона його не утримує. Відповідачем, в свою чергу, заявлені позивачем вимоги не спростовані, а тому суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за звернення до суду з відповідною позовною заявою, адже приписами вказаної норми визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з урахуванням вищенаведених норм, сума судового збору в розмірі 1\~211,20 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved