Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" (далі ТОВ "Юніт Капітал") звернулося до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом в електронній формі до відповідачки [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань за договором кредитної лінії № 00-9700804 від 31.03.2024, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Макс Кредит" (далі - ТОВ "Макс Кредит") та [PERSON] на суму 5000,00 грн, внаслідок чого утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 30197,00 грн з яких: 5250,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 24947,00 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь. Позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором на підставі 2-х договорів факторингу. ТОВ "Макс Кредит" 17.12.2024 передало право грошової вимоги до [PERSON] низці факторів. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2422,40 грн та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 03.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні 03.12.2025 о 13:50 год.; повідомлено відповідача, що позивач надіслав йому 25.04.2025 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" цінним листом з описом вкладення № 0505293772457 копію позовної заяви з додатками, які й розглядаються судом у цій справі; запропоновано відповідачеві, зокрема, у 15-денний строк скласти і подати відзив на позов; витребувано у АТ "Універсал Банк" докази щодо отримання відповідачем коштів за кредитним договором. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 7). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки у судове засідання суд не повідомляв. Суд не отримував відзиву на позов чи будь-яких письмових заяв, клопотань тощо від відповідача. Про судовий розгляд справи повідомлявся належним чином 13.11.2025 (а.с. 69, 77, 79). Ураховуючи зазначені обставини суд, відповідно до ч. 1 ст. 223, ст.ст. 279, 280 ЦПК України, 03.12.2025 ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності представника позивача та за відсутності відповідача. Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи, надані судові докази, суд встановив таке. 31.03.2024 між кредитодавцем ТОВ "Макс Кредит" та позичальником [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9700804 у сумі 5000,00 грн (п. 1.2). Тип кредиту - кредитна лінія. Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби. Строк кредитування (дисконтний період) складає 30 днів від дати отримання кредиту (п. 1.7). Строк дії кредитної лінії (строк кредитування) 360 календарних днів. Дата остаточного повернення кредиту 26.03.2025, згідно умов п. 3.4 Договору (п. 1.3). Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: 15.04.2024 на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (п. 1.4). Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка складає 2,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п. 1.5, п.п.1.5.1). Знижена процента ставка становить 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п.п. 1.5.2). Кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 5% від суми Кредиту, що складає 250,00 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених п. 3.4 цього Договору. Денна процента ставка дорівнює 2.5% при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії, 2.4% при застосуванні зниженої процентної ставки (п. 1.7, п.п. 1.7.1, 1.7.2). Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладення договору становить 926,43% (п. 1.8). Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки та дату укладення договору становить 903,35% (п.п. 1.8.1). Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладення договору становить 49710,00 грн (п. 1.9). Орієнтовна загальна вартість кредиту з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладення договору становить 48607,50 грн (п.п. 1.9.1). Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі Кредиту: 31.03.2024. Сума Кредиту перераховується у сумі 5000,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] (п. 2.8). У разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим договором позичальник зобов`язаний сплатити неустойку у вигляді штрафу в такому порядку: на другий день у розмірі 250,00 грн; на п`ятий день у розмірі 500,00 грн; на десятий день у розмірі 750,00 грн; на двадцять перший день у розмірі 1500,00 грн; на сороковий день у розмірі 2000,00 грн; на п`ятдесятий день у розмірі 2500,00 грн; на шістдесятий день у розмірі 2500,00 грн (п .6.4). У випадку встановлення законодавством України обмежень (заборон/мораторіїв) на нарахування штрафних санкцій - штраф потягом періоду дії такого обмеження (заборони/мораторію) не нараховується та позичальником не сплачується. Нарахування штрафних санкцій відновлюється після скасування відповідних законодавчих обмежань (заборон/мораторіїв) (п.п. 6.4.1). Кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення визначені у графіку платежів (п. 7.20) (а.с. 13-17). Договір кредитної лінії, паспорт споживчого кредиту підписані електронним підписом [PERSON] з одноразовим ідентифікатором 21224, відправлено 31.03.2024 11:55:35 на номер телефону [NUMBER] (а.с. 17, 23-24, 25). Згідно інформаційної довідки № 1401/12 від 23.12.2024 ТОВ "Платежі Онлайн" 31.03.2024 було перераховано на картку № [NUMBER] грошові кошти у сумі 5000,00 грн (а.с. 26, 27). АТ "Універсал Банк" листом від 17.11.2025 повідомив, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) емітовано карту № [NUMBER] , номер телефону [NUMBER] є фінансовим номером [PERSON], 31.10.2024 на карту зараховано 5000,00 грн за транзакцією 4187-53576-16934 (а.с. 81). Відтак суд робить висновок про належне укладення відповідачем [PERSON] Договору кредитної лінії № 00-9700804 від 31.03.2024 із ТОВ "Макс Кредит", а також отримання [PERSON] 5000,00 грн кредитних коштів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 526 ЦК). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. (ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК). 17.12.2024 між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Макс Кредит" було укладено Договір факторингу № 17122024-МК/Олайн відповідно до умов якого ТОВ "Макс Кредит" передало ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" прийняло належні ТОВ "Макс Кредит" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників цим договором факторингу (а.с. 37-39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49). 02.04.2025 між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" було укладено договір факторингу № 020425-У відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" передало ТОВ "Юніт Капітал" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Юніт Капітал" прийняло належні ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" права вимоги до боржників вказаними у Реєстрі боржників за цим договором (а.с. 50-53, 54, 55, 56, 57, 58). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК). Отже позивач набув право грошової вимоги за договором кредитної лінії № 00-9700804 від 31.03.2024 на підставі договору факторингу № 020425-У від 02.04.2025, укладеного між у ТОВ "Юніт Капітал" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс". Заборгованість [PERSON] за договором кредитної лінії № 00-9700804 від 31.03.2024 не погашена і згідно розрахунку позивача складається з заборгованості по кредиту - 5250,00 грн, заборгованість по несплаченим відсоткам - 24947,00 грн, сума заборгованості всього - 30197,00 грн (а.с. 29-30, 34, 35-36). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав судові доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку та існування відповідної заборгованості. Як вбачається з розрахунку кредитодавця ТОВ "Макс Кредит" позичальник [PERSON] сплатила 15.04.2024 750,00 грн, 29.04.2024 1852,50 грн, 14.05.2024 1852,50 грн, 30.05.2024 1852,50грн як погашення кредиту. 16.06.2024 заборгованість була перенесена в протерміновану. 19.06.2024 нараховані штрафні санкції згідно умов договору у сумі 500,00 грн. 24.06.2024 нараховані штрафні санкції згідно умов договору у сумі 750,00 грн. 05.07.2024 нараховані штрафні санкції згідно умов договору у сумі 1500,00 грн. 24.07.2024 нараховані штрафні санкції згідно умов договору у сумі 2000,00 грн. 13.08.2024 нараховані штрафні санкції згідно умов договору у сумі 2500,00 грн. 30.09.2024 сторно штрафних санкцій згідно умов договору 5000,00 грн. 17.12.2024 кредит продано на суму 30197,00 грн (а.с. 35-36). Отже розрахунок первинного кредитора в суму заборгованості 30197,00 грн включає у себе сторно штрафних санкцій на загальну суму 5000,00 грн. Розраховані штрафи відповідають сумам, що визначені у п. 6.4 кредитного договору. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже суд висновує, що правомірною заборгованістю [PERSON] за кредитним договором перед ТОВ "Макс Кредит" і надалі перед позивачем ТОВ "Юніт Капітал" є 25197,00 грн, тобто менша на 5000,00 грн штрафу (30197,00 - 5000,00). Позивач мав самостійно списати штрафи 5000,00 грн на підставі вказаного положення ЦК. Всього суд стягує з відповідачки на користь позивача 25197,00 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК). Відтак суд покладає на відповідачку 2021,30 грн витрат зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог ((2422,40 ? 30197,00 25197,00) (а.с. 67). Позивач надав докази понесення 7000,00 витрат на професійну правничу допомогу, що надана адвокатським бюро "Тараненко та партнери", зокрема: договір про надання правничої допомоги № 07/04/25-01 від 07.04.2025, додаткова угода № 7 до Договору про надання правничої допомоги № № 07/04/25-01 від 07.04.2025, акт прийому-передачі наданих послуг на суму 7000,00 грн (а.с. 59-60, 61, 62, 63, 64, 65). Відповідно до ст. 15 ЦПК учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК). За змістом ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Водночас вказані положення ст. 137 ЦПК не відхиляють можливість і не знімають із суду обов`язок застосувати принципи пропорційності, розумності та співмірності під час вирішення відповідних питань. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 8, 9 ст. 141 ЦПК інші судові витрати (окрім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Додаткова Постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020, справа № 755/9215/15-ц, зазначила, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їхрозміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. За змістом ст.ст. 10, 11, 12, 13 ЦПК в узагальненому вигляді випливає, що при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у рішенні від 23.01.2014 у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (§ 268). Крім цього, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У рішенні від 28.11.2002 ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved