Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 жовтня 2025 року у задоволені позову Приватного ремонтно-будівельного підприємства «РЕМБУД» до [PERSON] про визнання рішень недійсними відмовлено. 03 листопада 2025 року від відповідача [PERSON] в особі представника адвоката Качан Н.Ф. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просить стягнути з позивача на свою користь\~ 5000\~грн.\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу (а.с. 221). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 листопада 2025 року вказану заяву прийнято до розгляду, вирішено проводити розгляд заяви без повідомлення\~учасників справи відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України протягом 10 днів з дня надходження зазначеної заяви. 18 листопада 2025 року від представника Приватного ремонтно-будівельного підприємства «РЕМБУД» надійшов відзив на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, в якому заперечує проти задоволення вказаної заяви, обґрунтовуючи свою позицію наступним. Разом із відзивом на позов, [PERSON] не було надано попереднього розрахунку суми судових витрат у зазначеному в заяві про ухвалення додаткового рішення розмірі, що свідчить про наявність правових підстав до відмови відповідачу у відшкодуванні заявлених ним судових витрат. Відповідачем (його представником) було надано лише копію заяви про ухвалення додаткового судового рішення і не було надано копій документів, які підтверджували б розміру витрат на правничу допомогу: договір з адвокатом, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, квитанції про оплату вказаних витрат тощо. З урахуванням даних обставин, позивач не може перевірити обґрунтованість заявленого розміру судових витрат відповідача. Тому, просить суд відмовити відповідачу Роєнку О.В. у задоволенні його заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 591/8658/23. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Судом встановлено, що 02 вересня 2024 року [PERSON] уклав договір про надання правничої допомоги в цивільній справі з адвокатом Качан Н.Ф., згідно п. 4.3 якого оплата за надання правової допомоги становить 5000 грн. (а.с.193). Відповідно до акту приймання-передачі адвокатських послуг від 01 жовтня 2024 року за договором про надання правничої допомоги в цивільній справі б/н від 02 вересня 2024 року адвокат Качан Н.Ф., яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії СМ № 000680 виданого 27 травня 2020 року, на підставі рішення Ради адвокатів Сумської області, з однієї сторони, та Роєнко О.В. (клієнт), склали даний акт про те, що адвокат надав, а Клієнт отримав наступні послуги: - вивчення документів та матеріалів цивільної справи №591/8658/23; - консультування клієнта з приводу спірних правовідносин; - участь у судових засіданнях у справі №591/8658/23 (п.1). Вартість послуг, вказаних в п.1 Акту становить 5000 грн. (а.с. 194). Відповідно до квитанції від 02 вересня 2024 року [PERSON] здійснив оплату послуг згідно договору б/н від 02 вересня 2024 року в розмірі 5000 грн. (а.с.194-зворот). Вказані докази були надані суду, проте під час постановлення судового рішення у справі за вказаним позовом 28 жовтня 2025 року судом не вирішено питання про судові витрати, які були понесені відповідачем у зазначеній справі. Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд вважає необгрунтованими заперечення представника позивача з приводу вказаної заяви про ухвалення додаткового рішення. оскільки клопотання про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу та відповідні докази на підтвердження цього були подані суду 18 вересня 2024 року та 02 жовтня 2024 року (а.с. 187-188, 19-195) через незначний проміжок часу після вступу адвоката Качан Н.Ф. у справу як представника відповідача. Також представником відповідача реалізовано вимоги законодавства щодо направлення вказаних копій документів, про що свідчать квитанції про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету позивача (а.с. 189 зворот, 195). Зважаючи на викладене, заява про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved