Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

08 жовтня 2025 року представник [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] через систему «Електронний суд» звернулася до Володимирського міського суду Волинської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який укладено 19 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, про що зроблений актовий запис № 220. Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що 19 серпня 2014 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . В даному шлюбі у подружжя народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружні відносини з відповідачем припинені з 2023 року, з цього часу подружжя разом не проживає, спільне господарство не веде, у них не має спільних витрат, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. Спільне життя не склалося з причини утрати взаєморозуміння, Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, а спроби відновити сімейні стосунки виявилися марними. Порушення прав позивача призвело до потреби у зверненні до суду з цим позовом. Просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем [PERSON] та [PERSON] та стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою витрати на сплату судового збору в сумі 968,96 грн. Ухвалою судді Володимирського міського суду Волинської області від 13 жовтня 2025 року вказану позовну заяву передано на розгляд до Нововолинського міського суду Волинської області, відповідно до ст. 27, ст. 31 ЦПК України, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 06.11.2025 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрите провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Сивова Я.В., будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи не з`явилися, представник подала заяву про розгляд справи за її відсутністю та відсутністю позивача, просила постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, залишити позивачу прізвище, набуте нею після одруження, проти винесення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань до суду не подавав. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, проте останній своїм правом не скористався, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до статей 280-281 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складений відповідний актовий запис за № 220. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на « [PERSON] ». Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області 19 серпня 2014 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 02 березня 2017 року Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, позивач та відповідач являються батьками [PERSON] , який народився [INFO] . Крім того, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 22 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції у Волинській області, позивач та відповідач являються батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припинені у зв`язку з втратою почуття любові та взаємоповаги, на теперішній час сторони прийшли до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу. Підстав для відмови у задоволенні позову та надання подружжю строку для примирення суд не вбачає. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб укладається на засадах добровільності, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, оскільки збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на вищевикладену норму закону та вимогу позивача, суд також задовольняє вимогу позивача про залишення її прізвища без змін.

Outcome: approved