Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] , [PERSON] , в особі законного представника [PERSON] , звернулися до суду з позовом, який був уточнений 28.11.2025 року, до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права на приватизацію квартири. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] мешкає у квартирі [ADDRESS] зі свого народження по теперішній час. Квартиру отримали її дідусь [PERSON] , який помер у 2005 році та бабуся [PERSON] , яка померла у 2007 році. У 2015 році померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] . Розпорядженням Ізмаїльського міського голови від 18.12.2015 року за № 592 договір найму квартири був переоформлений з [PERSON] на позивачку [PERSON] . На теперішній час у квартирі мешкають та зареєстровані тільки позивач [PERSON] та її дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до відповіді КП «Житсервіс» від 18.01.2024 року щодо надання завіреної копії ордера на квартиру та завіреної копії договору найму житла, укладеного між [PERSON] та КП «Житсервіс», договір найму на квартиру та ордер відсутні. 12.03.2024 року позивачка [PERSON] подала заяву Ізмаїльському міському голові Одеської області [PERSON] , в якій просила передати у приватну власність вказану квартиру на своє ім`я та на ім`я доньки. Відповіддю виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 18.03.2024 року в передачі у приватну власність квартири було відмовлено у зв`язку із не наданням позивачкою копії ордеру на квартиру до заяви про приватизацію квартири. Позивачка [PERSON] є наймачем квартири та зареєстрована в ній з народження, з 08.07.1991 року та до теперішнього часу, отже на законних підставах користується житлом. Позивачі були вселені у квартиру на законних підставах, а відсутність ордеру позбавляє їх можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири. У позивачів є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім ордеру, який надати не має можливості по незалежним від позивачів обставинам. Відмова в приватизації займаного житла з причин відсутності оригіналу ордер на заселення у квартиру є такою, що порушує право позивачів на приватизацію, а тому позивачі змушені звернутися до суду з відповідним позовом, оскільки інших способів захистити свої права не існує. Таким чином, враховуючи, що у позивачів оригінал ордеру на квартиру не зберігся, а також, зазначений ордер відсутній у Ізмаїльській міській раді та у КП «Житсервіс», на сьогоднішній день, у позивачів внаслідок цього виникли перешкоди у реалізації свого права на приватизацію житла. Просить суд визнати за [PERSON] , [PERSON] , в особі законного представника [PERSON] право\~на\~приватизацію квартири [ADDRESS] . Позивачки в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання сповіщені належним чином. Представник позивачок адвокат Марінов А.А. надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, справу розглянути у його відсутність та у відсутність позивачок. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання сповіщений належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що просить суд розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову заперечує з підстав, зазначених у листі виконавчого комітету. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 18.10.2023 року (а.с.11). Відповідно до довідки про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб від 18.01.2024 року до складу сім`ї позивачки [PERSON] входить донька [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Позивачки [PERSON] \~та [PERSON] \~зареєстровані за\~адресою проживання: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади від 18.10.2023 року та довідкою про склад сім`ї від 18.01.2024 року (а.с.11, 19). Відповідно до свідоцтва про смерть (повторного) серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 15.12.2015 року, [INFO] помер [PERSON] (а.с.5). Також, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 17.03.2007 року, [INFO] померла [PERSON] (а.с.6). Позивачка [PERSON] є онукою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторним) [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 17.02.2012 року (а.с.8) та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00054224009 від 16.10.2025 року. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 30.07.2014 року після реєстрації шлюбу 30.07.2014 року із [PERSON] , позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.12). Також, згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 26.05.2021 року, після реєстрації шлюбу 25.05.2021 року із [PERSON] , позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 20.02.2015 року, [INFO] народилася позивачка [PERSON] , яка є донькою позивачки [PERSON] (а.с.14). Розпорядженням Ізмаїльського міського голови від 18.12.2015 року за № 592 договір найму квартири був переоформлений з [PERSON] на онучку [PERSON] (а.с.17). Згідно повідомлення Ізмаїльського міського голови від 13.12.2015 року [PERSON] необхідно звернутися до КП «Житсервіс» для внесення змін у договір найму житлової площі (а.с.20). Відповідно до відповіді КП «Житсервіс» від 18.01.2024 року щодо надання завіреної копії ордера на квартиру та завіреної копії договору найму житла, укладеного між [PERSON] та КП «Житсервіс», вбачається, що договір найму за адресою: [ADDRESS] , та ордер в КП «Житсервіс», відсутні. Відповідно до повідомлення КП «Житсервіс» від 30.04.2025 року №441 згідно даних, які є в розпорядженні КП «Житсервіс», зареєстрованими наймачами і мешканцями квартири [ADDRESS] з 17.05.1978 року були: [PERSON] , помер [INFO] , [PERSON] , померла [INFO] , [PERSON] , знята з реєстраційного обліку за власною заявою 16.02.1982 року, [PERSON] , знята з реєстраційного обліку за власною заявою 29.05.2000 року, [PERSON] , померла [INFO] , [PERSON] , знята з реєстрації за рішенням суду від 14.09.2015 року, [PERSON] , помер [INFO] , [PERSON] , знята з реєстрації за рішенням суду від 14.09.2015 року, [PERSON] , зареєстрована з 17.02.2012 року, [PERSON] , знятий з реєстрації 29.05.2000 року, [PERSON] зареєстрована з 11.08.2015 року, [PERSON] , знята з реєстрації за рішенням суду від 05.11.2015 року. Договір найму квартири [ADDRESS] , укладений з [PERSON] , в КП «Житсервіс» відсутній. 12.03.2024 року позивачка [PERSON] звернулася із заявою до Ізмаїльського міського голови Одеської області [PERSON] , в якій просила передати у приватну власність вказану квартиру на своє ім`я та на ім`я доньки (а.с.21). Відповіддю виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 18.03.2024 року повідомлено [PERSON] про те, що так як у наданих документах відсутня копія ордеру, у виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області не має законних підстав для передачі [PERSON] у власність квартири [ADDRESS] (а.с.22). Як вбачається з повідомлення КП Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» від 16.06.2025 року №633 програма обліку особистих рахунків для КП «Житсервіс» працює з 01.08.2011 року. Станом на 01.08.2011 року особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] був відкритий на [PERSON] . З квітня 2017 року за цією адресою був укладений договір на послуги з поводження з побутовими відходами та відкритий особовий рахунок на [PERSON] . Договір / договори найму квартир [ADDRESS] з наймачами в КП «Житсервіс» відсутні (а.с.59). Як вбачається з довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 02.05.2025 року № 76 [PERSON] та [PERSON] не значяться в списках на приватизацію житла за адресою проживання: [ADDRESS] (а.с.61). Згідно рахунків та квитанцій за оплату комунальних послуг [PERSON] сплачує за користування комунальними послугами за адресою: [ADDRESS] (а.с.62-74). Згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови від 19.02.2016 року № 57р «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м.Ізмаїлі Одеської області» вулицю Жовтневу перейменовано на вулицю Шкільну. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. За змістом ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Приватизація державного житлового фонду здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі-Закон) та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян (далі-Положення), затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, затвердженим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року за № 109/17404. Відповідно до ст. 1 Закону, приватизація державного житлового фонду (далі-приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону, до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Частиною 2 ст. 2 Закону визначено об`єкти, які не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей ); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до ст. 3 Закону, приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Відповідно до ч. 5 статті 5 Закону, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз. Згідно змісту ч.ч. 3, 10 ст. 8 Закону, передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до п. 18 Положення, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Судом встановлено, що спірна квартира не відноситься до об`єктів, які відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону не підлягають приватизації. Позивачки [PERSON] та [PERSON] , яка є її донькою, вселені до спірного житла як члени сім`ї колишніх наймачів квартири [PERSON] та [PERSON] дідуся та бабусі позивачки [PERSON] . В подальшому розпорядженням міського голови № 592 від 18.12.2015 року договір найму квартири переоформлено на ім`я позивачки [PERSON] . Відповідачем правомірності вселення позивачок до спірної квартири та проживання в ній не спростовано. Враховуючи, що відсутність ордеру на спірну квартиру з незалежних від позивачок причин позбавляє останніх реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову про визнання за [PERSON] , [PERSON] , в особі законного представника [PERSON] право\~на\~приватизацію квартири [ADDRESS] .

Outcome: approved