Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернулось в суд із позовом, в якому зазначено, що 24.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту в електронному вигляді на умовах прийняття зобов`язання зі сплати відсотків за користування коштами, комісії. Згідно з договором відповідач, яка виступила позичальником, отримала грошові кошти в сумі 3 200,00 грн. з умовою сплати процентів за користування кредитом на суму 920,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування. Умовами договору сторони також визначили стандартну (базову) процентну ставку за користування кредитом на рівні 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Учасник звертає увагу, що згідно з п.2.3.1.2 відповідного договору позичальник може збільшити строк користування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення строку відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Додає, що зміст договору свідчить про погодження учасниками умов щодо можливості нарахування процентів за базовою процентною ставкою, передбаченою договором, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України. Крім того, між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір кредиту від 10.11.2021 року, згідно з умовами якого позичальник отримала грошові кошти в сумі 1000,00 грн. із зобов`язанням сплати відсотків за користування кредитом на суму 225 грн., які нараховуються за ставкою 1.5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка визначена учасниками на рівні 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Інші умови договору, зокрема, в частині збільшення строку кредитування, заходів відповідальності внаслідок прострочення виконання зобов`язання, є ідентичними умовам, наведеним в угоді від 24.10.2021 року. Позивач вказує на обставини укладення між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал», а в подальшому між ТОВ «Вердикт капітал» та позивачем ТОВ «Коллект Центр» договорів із відступленням права вимоги, за результатом чого позивач в порядку ст.ст. 512, 514 ЦК України як новий кредитор набув права вимоги до позичальника за відповідними договорами. Позивач зазначає, що загальний розмір заборгованості по договору від 24.10.2021 року становить 18\~680,00 грн., з яких: 3200,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням; 15 160 грн. заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 320,00 грн. заборгованість за комісією. Загальний розмір заборгованості по договору від 10.11.2021 року, за твердженням сторони позивача, становить 5125,00 грн., з яких: 1000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням; 3925,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 200,00 грн. заборгованість за комісією. Вказуючи на відповідні обставини позивач просить стягнути загальний розмір заборгованості, що виник за договорами, в сумі 23\~805,00 грн., відшкодувати витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13\~000,00 грн. Ухвалою суду від 08.09.2025 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, 24.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит, за умовами якого [PERSON] як позичальник отримала грошові кошти в сумі 3 200,00 грн. зі строком користування (п.1.3 договору) 23 дні, терміном повернення - 16.11.2021 року. Відповідно до п.1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 320,00 грн., яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово. У відповідності до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом становлять: 920,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування. Пунктом 1.6. договору визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.2.2 договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору. Відповідно до п. 2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору. Стандартна (базова) ставка не є підвищеною. За змістом п. 2.3.1.1 договору (пролонгація на пільгових умовах) позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства, що є невід`ємною частиною договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 5 Правил, у т.ч. сплати ти комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Згідно з п 2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного чергового продовження строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних умовах (базових) перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації та стандартних (базових) умовах 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною ставкою, наведеною в п.1.6 договору. Відповідно до п. 4.2 договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Крім того, договір кредитку укладено між вищезазначеними учасниками 10.11.2021 року. Умовами договору сторони погодили: суму кредиту - 1000,00 грн., строк користування 15 днів, термін повернення - 25.11.2021 року. Відповідно до п.1.5.1 даного договору комісія за надання кредиту становить 200,00 грн., яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово. У відповідності до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом становлять: 225,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування. Пунктом 1.6. договору визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Інші умови договору є тотожними до умов, наведеним в угоді від 24.10.2021 року. Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан (Клієнт) та ТОВ «Вердикт капітал» (Фактор) 26.01.2022 року укладено договір факторингу, за змістом якого ТОВ «Мілоан» як первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору - ТОВ «Вердикт капітал», належні кредитору права вимоги до боржників за договорами про надання фінансових послуг. Згідно дослідженого судом реєстру боржників як додатку до договору факторингу від 26.01.2022 року з даними про позичальника [PERSON] розміри відступлених прав за договором від 24.10.2021 року становлять: заборгованість за тілом кредиту 3200,00 грн., заборгованість за відсотками 10 520,00 грн., заборгованість за комісією 320,00 грн. Між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.01.2023 року укладено договір про відступлення права вимоги, за змістом якого ТОВ «Вердикт капітал» як первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору - ТОВ «Коллект Центр», належні кредитору права вимоги до боржників, зазначених у додатках. За змістом досліджених судом реєстрів боржників відносно [PERSON] кредитором ТОВ «Вердикт капітал» обумовлено передачу вимог зі сплати заборгованості за договором кредиту від 24.10.2021 року на суму 18 680 грн., з яких: 3200,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням; 15\~160,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 320,00 грн. заборгованість за комісією. Договір факторингу укладено також між ТОВ «Мілоан та ТОВ «Вердикт капітал» 10.02.2022 року. Згідно договору, з урахуванням складеного реєстру права вимоги, учасники погодили відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту від 10.11.2021 року на суму 4425,00 грн., з яких: 1000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням; 3225,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 200,00 грн. заборгованість за комісією. Договором факторингу від 10.01.2023 року та складеного на його викання реєстру боржників ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» погодили відступлення права вимоги на користь позивача на суму 5125,00 грн., з яких 1000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням; 3925,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 200,00 грн. заборгованість за комісією Вирішуючи питання грунтовності заявлених позивачем вимог суд виходить з таких міркувань. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 1048 ЦК України \~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положеннями ст.\~512\~ЦК України\~визначено,\~що \~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З приводу заборгованості за договором від 24.10.2021 року суд зазначає, що надані позивачем відомості про щоденні нарахуваня та погашення, обліковані первісним кредитором - ТОВ «Мілоан» протягом періоду з 24.10.2021 року по 15.01.2022 року, містять дані про нарахування відсотків згідно п.1.5.2 договору протягом первинного 23 денного строку кредитування, а також відомості про нарахування відсотків при пролонгації на стандартних умовах п.2.3.1.2 договору, із застосуванням базової відсоткової ставки згідно п.1.6 договору протягом послідуючих пролонгованих 60 днів. Не суперечить вимогам ст.ст. 512, 514 ЦК України, а також положенням укладеного договору факторингу право новового кредитора ТОВ «Вердикт Капітал», здійснити нарахування відсотків в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України внаслідок прострочення боржником виконання зобов`язяння. З досліджених розрахунків слідує, що нарахування проведене ТОВ «Вердикт Капітал» у період з 26.01.2022 року по 23.02.2022 року на суму 4640,00 грн. із застосуванням при цьому погодженої учасниками відповідних кредитних правовідносин окремої відсоткової ставки 5 %. Отже, сума заборгованості відповідає погодженим сторонами умовам кредитування, є арифметично вірною. Відсутність у розрахунках посилань на ч.2 ст. 625 ЦК України не має правового значення. При вирішенні спору суд самостійно застосовує та визначає відповідні правові норми, незалежно від посилань сторін у справі. З аналогічних правових підстав суд погоджується з коректністю розрахунків заборгованості за договором кредиту від 10.11.2021 року, визнає правильною суму нарахувань на рівні 5125,00 грн. У постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст.625 ЦК, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2025 року по справі № 903/602/24 вказала: «З огляду на\~зазначені правові висновки Верховного Суду та наведені в цій постанові висновки Великої Палати Верховного Суду, враховуючи правову природу процентів річних\~як визначеної законом плати боржника за користування грошовими коштами кредитора, їх розмір\~може бути зменшено. При цьому суд при визначенні розміру, до якого\~можна зменшити проценти річних, обмежений нормою частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, яка визначає, що боржник має сплатити кредитору три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом)\~від простроченої суми. Отже, саме три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, які\~боржник повинен сплатити у\~разі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не менше\~ніж три проценти річних. Відтак розмір процентів річних, який становить законодавчо встановлений розмір трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом».

Outcome: partial