Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю\~«Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №1072710 у розмірі 12719,88 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1072710. Цей кредитний договір був підписаний електронним підписом [PERSON] як позичальника, що відтворений шляхом використання останньої одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.1.1 кредитного договору №1072710. Відповідно до п.2.1 кредитного договору №1072710, кошти кредиту надаються ТОВ «Слон Кредит» у готівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Слон Кредит» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами згідно п.2.1 кредитного договору №1072710. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Слон Кредит», які розміщені на сайті Товариства (п.9.8 кредитного договору). 23.07.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» і ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 2307-24, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №1072710 від 22.06.2023 року. Згідно договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором становить 12719,88 грн., з яких 6700 грн.\~заборгованість за тілом кредиту; 6019,88 грн.\~заборгованість за відсотками. Оскільки, [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за вище вказаним договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, тому ТОВ «Діджи Фінанс» вимушене звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 10.10.2025 року відкрите провадження у справі та призначений судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачу [PERSON] \~за останнім\~відомим місцем\~проживання було\~надіслано ухвалу\~про відкриття\~провадження у\~справі разом\~з позовною\~заявою та\~додатками до\~неї.\~Також,\~відповідача було\~повідомлено про\~розгляд справи\~через оголошення\~на веб-сайті\~Звенигородського районного\~суду Черкаської\~області, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач [PERSON] повторно не з`явилась на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була повідомлена про час, місце і дату розгляду справи в суді, відзиву на позов, а також заяви про розгляд справи у її відсутності, не надала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку, про що постановляє відповідну ухвалу. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що 22.06.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1072710, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора Р697, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6700,00 грн. на строк 366 днів, тобто до 22.06.2024 року (включно); тип процентної ставки фіксована, за перший день користування кредитом (включно) 0%; за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 138,00% річних (а.с.19-22). ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за Кредитним договором виконало та надало її кредит в сумі 6700,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується відомостями листа Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕЙТЕК" від 26.06.2025 Вих. № 20250626-113 про успішну операцію з переказу зазначених коштів.(а.с.27). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1072710 від 22.06.2023 року станом на 22.06.2024 року заборгованість складає 12719,88 грн., з яких: 6700 грн. основна сума боргу, 6019,88 грн.\~заборгованість за відсотками.(а.с.14). 23.07.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №2307-24, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «Слон Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.23-24). Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу №2307-24 від 23.07.2024, за яким: 6700 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 6019,88 грн. сума заборгованості за відсотками; загальна сума заборгованості 12719,88 грн.(а.с.13). На підтвердження переходу права вимоги за договором факторингу надано платіжну інструкцію № 9082 від 30.07.2024 про сплату коштів за договором факторингу №2307-24 від 23.07.2024 року. (а.с.31). Як встановлено під час розгляду справи, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, що зазначена в кредитному договорі №1072710 від 22.06.2023, направлено досудову вимогу від 31.07.2024 за вих. №2864222844-АВ про погашення заборгованості по кредитному договору №1072710 від 22.06.2023. Не зважаючи на це, позичальник (відповідач) не виконав свого обов`язку та заборгованість не погасив (а.с.29). Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19 зазначає, що «з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів». З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що договір №1072710 від 22.06.2023 року підписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тим самим він акцептував пропозицію позикодавця та уклав кредитний договір шляхом введення одноразових ідентифікаторів. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1, 2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що на підставі договору №1072710 від 22.06.2023 року відповідач отримав кредитні кошти в сумі 6700 грн., взяв на себе зобов`язання повернути позивачу кредит та сплатити проценти за користуванням ним, однак не виконав умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість. З наданого розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач не здійснював погашення сум за наданим кредитом, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості відповідача перед банком. Позивач визначив розмір заборгованості, яка утворилася на загальну суму розмірі 12719,88 грн., з яких: 6700 грн., заборгованість за тілом кредиту; 6019,88 грн. заборгованість за нарахованими процентами. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів та дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №1072710 від 01.08.2025 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. (а.с.8). Приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. Що стосується відшкодування відповідачем позивачу витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 6000 грн., то слід зазначити наступне: Судом досліджені\~свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серія ВЛ №841 щодо адвоката Лівак І.М., договір №42649746 від 01.01.2025, укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Лівак І.М. про надання правової допомоги, Статус ТОВ «Діджи Фінанс», витяг з ЄДРПОУ ТОВ «Діджи Фінанс», акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом Лівак І.М. та ТОВ «Діджи Фінанс» від 30.05.2025, за яким вартість допомоги складає 6000 грн., додаткову угоду № 42649746 до договору від 01.01.2025, яка складена 30.05.2025, детальний опис робіт, виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості. Дані докази, на переконання суду, є належними та допустимими щодо обгрунтування витрат, пов`язаних із наданням позивачу правничої допомоги, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved