Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документу Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД № 042005, виданого 09.12.2004 року Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області. А також, просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,2918 га, що розташована на території Саф`янівської (колишньої Утконосівської) сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:002:2266; - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2154 га, що розташована на території Саф`янівської (колишньої Утконосівської) сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:002:2254. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що згідно свідоцтва про смерть спадкодавця, прізвище померлої вказане як « [PERSON] », в той час у Державному акті на право приватної власності на землю прізвище власника вказане як « [PERSON] ». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.12.2025 року закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду в загальному позовному порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,2918 га, що розташована на території Саф`янівської (колишньої Утконосівської) сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:002:2266, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД № 042005 виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області 09.12.2004; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2154 га, що розташована на території Саф`янівської (колишньої Утконосівської) сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:002:2254, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД № 042005 виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області 09.12.2004. Факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 042005 виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області 09.12.2004 року підтверджується довідкою наданою Утконосівським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 03.10.2025 року за № 795, згідно якої [PERSON] на території колишньої Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області дійсно належали на праві власності: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,2918 га, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:002:2266 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2154 га, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:002:2254, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД № 042005, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області 09 грудня 2004 року, в якому прізвище власника помилково вказано як « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.05.2012 року, виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 03 квітня 2007 року, посвідченого секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за № 90, [PERSON] , усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту немає. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою наданою Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 01.04.2019 року за № 658, тому вважаться таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved