Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

У листопаді\~2025\~року Акціонерне\~товариство «Державний\~ощадний банк\~України»,\~від імені\~якого діє\~філія Тернопільського\~обласного управління\~АТ «Ощадбанк»,\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.06.2024 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Державний ощадний банк України») та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №349033510202, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 150 000,00 грн на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 26.06.2029 із сплатою 40% річних за користування кредитом. Підпунктом 3.3.3. договору передбачено, що позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 2 500,00 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 18 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з липня 2024 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів/дебетових переказів, надане йому згідно умов договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної договором. Відповідно до п.п.4.2.2, 4.3.2 кредитного договору, позичальник зобов`язаний у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківській послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. Банк має право при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за кредитним договором, та стягнути заборгованість за кредитним договором в примусовому порядку. Підпунктом 3.11.2 кредитного договору визначено, що термін остаточного повернення кредиту за кредитним договором є таким, що настав з дати виникнення будь - якої з вказаних в цьому пункті договору відкладних обставин, і позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користуванням кредитом та інші визначені цим договором платежі не пізніше наступного робочого дня після настання будь - якої з наступних відкладних обставин, а саме: прострочення виконання зобов`язання позичальником за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 88 календарних днів (п.п.3.11.2.2). Банк свої зобов`язання, визначені договором, виконав в повному обсязі, але позичальник допустив прострочення виконання зобов`язань за цим договором щодо погашення заборгованості, у тому числі за процентами. Таким чином, відповідач [PERSON] свої зобов`язання, передбачені договором, щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків, не виконує, в результаті чого станом на 27.10.2025 утворилась заборгованість у розмірі 128144,70 грн, з якої: 104379,41 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом), 17471,69 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом.; 4982,14 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 1384,43 грн пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. На підставі викладеного, позивач просить стягнути із [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про споживчий кредит №349033510202 від 26.06.2024 в розмірі 128144,70 грн та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 05.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. В судове засідання представник позивача Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», від імені якого діє філія Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк», не з`явився, у поданій позовній заяві просить розглядати справу без участі представника позивача, а у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач\~\~ [PERSON] у судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не повідомив про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити частково зважаючи на таке. Судом встановлено, що 26.06.2024 між АТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ №10019/041 філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №349033510202. Відповідно до п.п.2.1., 2.2., 2.3., 2.4.1. договору, банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається в загальному розмірі 150 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 26.06.2029, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Кредит надається на споживчі цілі. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 40% річних. Зазначена процентна ставка є фіксованою. Згідно п.п.3.2.1 договору, банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування/здійсненням договірного списання/дебетового переказу коштів на поточний рахунок позичальника. Згідно пп.3.3.3. договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 2500,00 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з липня 2024 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів/дебетових переказів, надане йому згідно умов договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної договором. Відповідно до п.п.4.3.2., 4.2.2. договору, позичальник зобов`язаний у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківській послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. Банк має право при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за кредитним договором, та стягнути заборгованість за кредитним договором в примусовому порядку. Підпунктами 3.11.2. та 3.11.2.2. договору визначено, що термін остаточного повернення кредиту за кредитним договором є таким, що настав з дати виникнення будь якої з вказаних в цьому пункті договору відкладних обставин, і позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користуванням кредитом та інші визначені цим договором платежі не пізніше наступного робочого дня після настання будь - якої з наступних відкладних обставин, а саме: прострочення виконання зобов`язання позичальником за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 88 (вісімдесят вісім) календарних днів. Договір про споживчий кредит №349033510202 від 26.06.2024, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, додаток № 2 перелік третіх осіб, взаємодія з якими визначена договором про споживчий кредит, власноручно підписані відповідачем [PERSON] . Відповідно до платіжної інструкції від 26.06.2024 філія Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» здійснила нарахування суми кредиту в розмірі 147015,00 грн. на рахунок [PERSON] , згідно кредитного договору №349033510202 від 26.06.2024 . Отже, АТ «Ощадбанк» виконало свої зобов`язання перед відповідачем, надавши йому кредитні кошти в обумовленому кредитним договором розмірі. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків не виконав в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №349033510202 від 26.06.2024, заборгованість [PERSON] станом на 27.10.2025 складає 128 144,70 грн, з якої: 104 379,41 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом), 17 471,69 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом.; 4982,14 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 1384,43 грн пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Згідно ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч.1 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України). З наведеного вбачається, що у зв`язку з невиконанням позичальником [PERSON] встановленого договором обов`язку з повернення кредиту частинами, АТ «Ощадбанк» використало, передбачене ч.2 ст.1050 ЦК України, право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. На підставі викладеного та враховуючи, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №349033510202 від 26.06.2024 в розмірі 121\~851,10 грн, що складається з заборгованості за кредитним договором у сумі 104 379,41 грн та заборгованості за відсотками в сумі 17 471,69 грн. Водночас позовні вимоги про стягнення з відповідача: 4982,14 грн - пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 1384,43 грн пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, суд вважає безпідставними та їх не задовольняє з наступних підстав. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Відповідно пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.10. 2023 у справі №706/68/23 (провадження № 61-8279св23). Тлумачення пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням [PERSON] грошового зобов`язання, що випливає із кредитного договору, враховуючи період нарахування пені, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України. Вказаний правовий висновок відповідає правовій позиції висловленій у постанові Верховного Суду від 12.02.2025 у справі №758/5318/23 (провадження №61-15103св24). Суд звертає увагу, що основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (ч.2 ст. 4 ЦК України). Отже, ч.2 ст.4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що 6\~366,57 грн. пені підлягають списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача. Відтак суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 121851,10 грн, що складається з заборгованості за кредитним договором у сумі 104379,41 грн та заборгованості за відсотками в сумі 17471,69 грн. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2879,02 грн (3028 х 95,08%/100). На підставі викладеного,

Outcome: partial