Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

30 вересня 2025 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 14 лютого 2015 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Міського управління юстиції, актовий запис №51. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що позивач з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2015 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. Після розірвання шлюбу просила поновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві зазначила, що просить розглядати справу за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, телефонограмою повідомив, що не заперечує проти задоволення позову, позовні вимоги визнає. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 14 лютого 2015 року, сторони уклали шлюб 14 лютого 2015 року, який зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Міського управління юстиції, актовий запис № 51. Під час державної реєстрації шлюбу позивачем змінювалося прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Сторони від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, серії [NUMBER] , виданим Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, 14 лютого 2015 року, у якому сторони вказані як батьки дитини. Відповідно до довідки від 26 вересня 2025 року за № 755-02-42/1, виданої Галицинівською сільською радою Миколаївської області, дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю позивачкою [PERSON] . Шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо місця проживання дитини та розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в свою чергу телефонограмою повідомив, що не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з чим, суд вважає можливим задовольнити клопотання позивача та після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved