Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

12.12.2020\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~Товариства з\~додатковою відповідальністю\~«Страхова компанія\~«Альфа-Гарант»,\~ [PERSON] про\~стягнення страхового\~відшкодування,\~в якому\~просив суд:\~стягнути з\~ТДВ СК\~«Альфа-Гарант"\~на користь\~ [PERSON] недоплачене\~страхове відшкодування\~в сумі\~62721,24\~грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди в сумі 67089,00 грн., стягнути на користь [PERSON] понесені судові витрати. Позов мотивовано тим, що 16.10.2019 р. о 13:20 год. у м. Харкові, по вул. Цілиноградська, 28 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Daewoo Lanos, держ. номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Nissan Leaf, держ. номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.11.2019, по справі про адміністративне правопорушення 638/16495/19 [PERSON] було визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. При цьому, судом було встановлено, що [PERSON] 16.10.2019 р. о 13:20 год. у м. Харкові по вул. Цілиноградська, 28, керуючи автомобілем Daewoo Lanos, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 проїхав перехрестя не зупинившись, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Nissan Leaf, держ. номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого останній отримав механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Daewoo Lanos. держ. номер [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно полісу №АО/5776261, то [PERSON] звернувся саме до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про настання ДТП та заявою про страхове відшкодування, після чого автомобіль було оглянуто представником ТДВ СК «Альфа-Гарант». В подальшому, страховиком 12.12.2019 р. було виплачено страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 35278,76 грн. Розмір страхового відшкодування з позивачем узгоджено не було. Після отримання страхового відшкодування позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із усною заявою про ознайомлення з результатами оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП. Відповіді від ТДВ СК «Альфа-Гарант» щодо можливості ознайомлення з результатами експертизи позивач не отримав. Повідомляю, що франшизу у розмірі 2000,00 грн. [PERSON] було відшкодовано [PERSON] . З метою ремонту пошкодженого автомобіля Nissan Leaf, держ. номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ФОП [PERSON] , у якого було придбано необхідні для ремонту деталі, вартість яких склала 134589,00 грн. Вказане підтверджується Видатковою накладною № РНн-000369 від 15 листопада 2019 р. на суму 49989,00 грн., Видатковою накладною № РНн- 0003 81 від 16 листопада 2019 р. на суму 47770,00 грн., Видатковою накладною № РНн-000384 від 16 листопада 2019 р. на суму 36830,00 грн., Товарним чеком № 98 від 15 листопада 2019 р. на суму 49989,00 грн., Товарним чеком № 100 від 16 листопада 2019 р. на суму 47770,00 грн., Товарним чеком № 105 від 16 листопада 2019 р. на суму 36830,00 грн. З метою проведення ремонтних робіт позивач звернувся до ФОП [PERSON] (СТО «Авто-Максимум»), який здійснив відновлювальний ремонт автомобіля Nissan Leaf, держ. номер [NUMBER] , вартість якого склала 32500,00 грн., що підтверджується Актом № 471 Здачі-приймання робіт від 21.12.2019 р. та Товарним чеком № 471 від 21.12.2019 р. З урахуванням того, що 12.12.2019 р. ТДВ СК «Альфа-Гарант» частково виплатила [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 35278,76 грн., то різниця між вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням, з вирахуванням франшизи у розмірі 2000 грн., в межах страхової суми, у розмірі 62721,24 грн. підлягає відшкодуванню саме з ТДВ СК «Альфа-Гарант». (100000,00 грн. - 2000,00 грн. - 35278,76 грн. = 62721,24 грн.) Враховуючи те, що сума фактичних витрат на ремонт автомобіля Nissan Leaf, держ. номер [NUMBER] , складає 167089,00 грн., з яких 134589,00 грн. вартість деталей, 32500,00 грн. вартість робіт, а розмір відшкодування, яке повинно бути відшкодовано ТДВ СК «Альфа-Гарант» складає 62721,24 грн., то різниця у розмірі 67089,00 грн., що виходить за межі страхової виплати, підлягає відшкодуванню [PERSON] , як особою, яка завдала шкоди. [PERSON] було сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. Також, позивач уклав договір про надання правової допомоги із адвокатом Рудиком Іваном Івановичем, згідно якого станом на момент подання позову сплатив за надання професійної правової (правничої) допомоги 5000 грн. Витрати, які очікується понести, окрім вказаних, складають 5000 грн. - на професійну правничу допомогу та 4000,00 грн. на проведення автотоварознавчої експертизи. Таким чином, на даний момент понесені позивачем судові виграти складають - 5840,80 грн., орієнтовний розмір судових витрат, які очікується понести - 9000,00 грн. Загальний орієнтовний розмір судових витрат становить 14840,80 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено у спрощене позовне провадження. 22.04.2020\~представником [PERSON] подано відзив на позов, в якому заперечував проти його задоволення в частині вимог, пред`явлених до [PERSON] , обґрунтовуючи тим, що наведені у позові доводи, не знаходять правового обґрунтування та не підтверджені належними доказами. Враховуючи предмет спору, до питань, які підлягають вирішенню судом у цій справі в частині позовних вимог до [PERSON] , пред`явлених на підставі ст. 1194 ЦК України, належать- зокрема: - наявність та розмір збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП; -\~достатність/недостатність\~страхової виплати\~(страхового\~відшкодування),\~отриманого позивачем для повного відшкодування завданої [PERSON] шкода, внаслідок спричинення ДТП. Як стверджує позивач, факт спричинення ДТП, завдання механічних пошкоджень транспортним засобам та спричинення збитків підтверджується постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 11.11.2019 р. у справі № 638/16495/19. Таким чином, враховуючи, що постанова Дзержинського районного суду міста Харкова від 11.11.2019 р. у справі №63 8/16495/19 набрала законної сили, обставини, пов`язані з вчиненням внаслідок винних дій [PERSON] ДТП, завдання механічних пошкоджень транспортним засобам та спричинення збитків є встановленими. При цьому, встановленим на підставі зазначеної постанови є саме Факт завдання збитків, а не їх розмір, а розмір збитків, у випадку заявлення позивачем вимоги про їх стягнення підлягає доведенню та підтвердженню саме позивачем. З позовної заяви вбачається, що позивач обґрунтовує розмір завданих йому внаслідок ДТП збитків сумою понесених ним витрат на запчастини (134 589,00 грн.) та ремонт (32 500,00 грн.) автомобіля, загальний розмір яких становить 167 089,00 грн. На підтвердження зазначених витрат позивачем до позовної заяви додано копії товарних чеків про оплату автозапчастин, видаткових накладних про приймання товару, товарного чеку про оплату робіт та акту здачі-приймання робіт (надання послуг), а також реєстраційних документів постачальника товару та виконавця робіт. Слід зазначити, що із вказаних документів не вбачається можливим встановили, які саме механічні пошкодження отримав належний позивачу автомобіль саме внаслідок ДТП, чи зазнавав автомобіль яких-небудь змін з моменту ДТП до моменту ремонту, які деталі та запчастини, що були пошкоджені внаслідок ДТП, є пошкодженими повністю та підлягають заміні, а які можуть бути відремонтовані. Також не вбачається можливим встановити наявність обґрунтованої необхідності у кожній із придбаних позивачем запчастин та у кожній виконаній роботі, причинно-наслідковий зв`язок між такими роботами та пошкодженнями, завданими внаслідок ДТП. Отже такі докази не стосуються предмету доказування, не є належними у розумінні ст. 77 ЦПК України та не можуть бузи взяті до розгляду судом. Будь яких інших доказів в обґрунтування розміру завданого внаслідок ДТП позивачеві збитку, останнім до позовної заяви не надано, крім того, враховуючи, що позивач стверджує, що наразі транспортний засіб є відремонтованим, то на сьогодні можливість оцінити розмір завданого йому збитку є втраченою. Матеріали справи не містять відомостей про залучення позивачем суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості матеріального збитку, завданого йому внаслідок ДТП. Натомість позивач стверджує, що страховиком було виплачено йому грошову суму у розмірі 5 278,76 грн. та 2 000,00 грн. [PERSON] за умовами франшизи, що враховуючи зазначені вище приписи законодавства, відповідно до яких страхове відшкодування здійснюється саме у розмірі оціненої у встановленому законом порядку шкоди, але не більше страхової суми, свідчить про наявність у страховика відомостей про оцінку шкоди або відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля. Ліміт відповідальності\~страховика за\~страховим полісом\~становить 100\~000,00\~грн.\~Додаток 1) Відповідач [PERSON] не заперечує проти розрахованої страховиком суми, яка була виплачена потерпілому. Додатково слід зазначити, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарських операцій, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Натомість, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) та товарний чек від 21.12.2019 p. № 471 не мають деяких обов`язкових реквізитів, в тому числі тих, які дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (відсутні реквізити замовника), також в зазначених документах в якості сторін господарської операції вказані постачальник, замовник та виконавець, що унеможливлює однозначне сприйняття змісту та обсягу господарської операції, у зв`язку з чим та з огляду на чисельні висновки Верховного Суду України та Верховного Суду такі документи не мають доказової сили, що додатково підтверджує необґрунтованість та недоведеність позовних вимог. Вище було обґрунтовано та доведено, що позивач не довів заявлений ним розмір завданих йому внаслідок ДТП збитків та не довів недостатність страхової виплати та страхової суми взагалі для покриття спричиненої йому шкоди, а також доведено відсутність підстав для застосування судом ст. 1194 ЦК України. Більше того, навіть якщо припустити, що виплачена позивачу страхова виплата могла б бути недостатньою, а страхова сума не покривала б розміру завданих збитків, то у такому випадку права та інтереси позивача не підлягали б судовому захисту через передчасність позову. Так, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Деліктне зобов`язання виникає з моменту заподіяння шкоди за наявності всіх необхідних умов притягнення делінквента до відповідальності. При цьому строк його виконання не визначений ані в ЦК України, ані в інших актах цивільного законодавства, Цивільне право України не містить положення про розумні строки виконання зобов`язань із невизначеним строком виконання. Частиною 2 ст. 530 ЦК України встановлено правило, що коли строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства Враховуючи викладене, у тому випадку, якби страхової суми дійсно б не вистачало на покриття збитків, завданих позивачу внаслідок ДТП і позивач мав би вимагати відшкодування збитків у розмірі різниці між загальним розміром збитків і страховою сумою право позивача на отримання такої грошової суми від відповідача [PERSON] було б порушене після спливу семиденного строку з моменту пред`явлення позивачем [PERSON] , відповідної вимоги. Натомість матеріали справи не містять доказів пред`явленния позивачем відповідачу [PERSON] вимоги про відшкодування збитків у зазначеному вище розмірі, а відтак, права позивача у будь-якому разі не є порушеними з боку відповідача [PERSON] , а пред`явлення позову в супереч ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК Україи є передчасним. 04.05.2020,\~представником ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант», подано відзив на позов, в якому заперечував проти його задоволення в частині вимог, пред`явлених до ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант», посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Відносини, що склалися між сторонами у зв`язку з виплатою страхового відшкодування за полісом № АМ/5776261 врегульовані спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, Відповідно до положень п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і с результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Оцінка майна (шкоди) проводиться суб`єктом оцінювання, який має ліцензію Фонд державного майна України у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року .№ 142/5/2092. Чинні положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», надають страховикам та потерпілим право для визначення розміру збитків залучати аварійних комісарів. Таке право кореспондується з положеннями ст. 25 Закону України «Про страхування»: «Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до п. 34.4, ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких с аварійні комісари чи експерти. Позивач у заяві про страхове відшкодування від 22.10.2019 року, погодилася зі способом і розміром збитку, розрахованим страховиком. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулось до аварійного комісара [PERSON] (сертифікат № АК-А3 3350 від 16.03.2017р.) який склав аварійний сертифікат № 32-D/62/8 від 29.11.2019 року згідно якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Nissan Leaf AX9335ЕM, дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин і становить 37 278 грн. 76 коп. Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. ст. 1, 2, 3, 4, 5, 7, 9, 13, 18, 33 Закону України "Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність", п. п. 1, 3.8, 5.2, 17, 36, 37, 38, 51, 58, 62.64,65, 68 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою КМ України № 1440 віл 10.09.2003 року, п. п. 1.4, 1.6, 2.3, 2.4, 3.1-3.3, 4.3, 4.4, 5.1, 7.l, 7.41, 7.44, 8.1, 8.2, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Мінюсту України та Фонду держмайна України за № 142/5/2092 вiд 24.11.2003 року та зареєстрованої в Мінюсті України 24.11.2003 року за № 1074/8395, У випадку настання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди за участі застрахованого наземного транспортного засобу), якою заподіяно шкоду третім особам, страхова компанія зобов`язана виплатити потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі заподіяної шкоди в межах ліміту відповідальності та дії договору страхування з урахуванням ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу та відсотку його фізичного зносу. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач) відшкодовує не Повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу, Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 року у справах № 910/3650/16, N 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 12.03.18 року в справі № 910/5001/17. Тому, пред`явлення позивачем до відповідача вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним. Так, згідно консультації аварійного комісара [PERSON] № 32-Д/62/8 віл 29.11.2019 року фізичний знос автомобіля складає 0,7. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Mitsubishi Lancery [NUMBER] , згідно аварійного сертифікату аварійного комісара Скребцова С.О. № 32-D/62/8 від 29.11.2019 року та ремонтної калькуляції до нього, дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля і становить 37 278,76 грн. Отже, вартість відновлювального ремонту автомобіля, належного Позивачу була визначена з урахуванням зносу, як то передбачено чинним законодавством України, розрахованого відповідним суб`єктом оцінювання, у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Оскільки полісом № АО/5776261 передбачено франшизу 2000,00 грн., 12.12.2019 року Товариство сплатило страхове відшкодування в розмірі 35 27876 грн. (37 278,76-2000,00). При цьому, звертаємо увагу суду на те, шо надані Позивачем видаткова-накладна N РНн-000369 від 15.11.2019 року на суму 49 989 грн, видаткова накладна № РНн-000384 від 16.11.2019 року на суму 36 830,00 грн., видаткова накладна № РНн-0003841 від 16.11.2019 року на суму 47 770,00 грн. на придбання деталей, не містять і взагалі не можуть містити відомостей щодо застосування коефіцієнту фізичного зносу, тому шо це може бути здійснено лише суб`єктом оціночної діяльності. Тим більше, ФОП [PERSON] навіть не є офіційним дилером автомобілів марки «Nissan» в Україні, він є лише суб`єктом господарювання, який самостійно визначає вартість продажу деталей. До того ж, Позивач не надав будь-яких доказів перерахування ним коштів згідно товарного чеку № 471 від 21.12.2019 року та акту № 471 здачі-приймання робіт на суму 32 500,00 грн. Тобто, копії розрахункових документів наданих Позивачем не є належними доказами по справі, в розумінні положень статей 3, 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст. 22 25, 29,34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних_ засобів», та не можуть спростувати висновків експерта, який склав аварійний сертифікат № 32-D/62/8 від 29.11.2019 року, ремонту калькуляцію до нього та консультацію про величину фізичного зносу. Належним доказом вартості відновлювального ремонту з врахуванням зносу запчастин та інших чинників передбачених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є виключно акт автотоварознавчого дослідження. Отже, Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вимог до Страховика. Згідно вищевикладеного вбачається що Товариством було виконано свій обов`язок, щодо визначення розміру завданого збитку та виплати страхового відшкодування відповідно до отриманих документів та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно ж до статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) Позивачем в позовній заяві не наведено жодних обґрунтувань, які б свідчили про порушення ТДВ СК «Альфа-Гарант» вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо порядку або строків виплати страхового відшкодування, а також посилається на неналежні та недопустимі докази, які не відповідають Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а також ігнорує положення статей 12, 29, 32, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 09.06.2020, представником позивача подано через канцелярією суду, відповідь на відзиви, у якому вказав, що посилання представника ТДВ СК «Альфа-Гарант» на те, що позивач у заяві про страхове відшкодування від 22.10.2019 погодився із способом і розміром збитку, розрахованим страховиком, не заслуговує на увагу, оскільки на момент подання вказаної заяви позивачу не було повідомлено розмір страхового відшкодування визначений страховиком та, відповідно, позивач не міг реально оцінити його об`єктивність та достатність. Сама заява від 22.10.2019 p. жодних відомостей про розмір завданого збитку і спосіб його визначення не містить. Страховий акт, в якому страховиком було визначено розмір страхового відшкодування було складено 12.12.2019р., в якому міститься посилання на аварійний сертифікат складений [PERSON] , від 29.11.2019 р. згідно якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Nissan Leaf держ. номер АХ93З5ЕМ складає 37278,76 грн. Дійсно законом передбачена можливість виплати страхового відшкодування без проведення оцінки збитків, якщо розмір такого відшкодування погоджений між страховиком та потерпілим. Але, заява про страхове відшкодування [PERSON] була подана 22.10.2019 р., а розмір збитку було визначено 29.11.2019 р. та лише 12.12.2019 р. страховиком було визначено розмір страхового відшкодування. Про розмір страхового відшкодування позивач дізнався після того, як воно було зараховане на його банківський рахунок. Тобто, яким чином ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було погоджено розмір страхового відшкодування із [PERSON] незрозуміло. Також, слід зазначити, що бланк заяви про страхове відшкодування наданий ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не відповідає Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 вказаного Закону «Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи тільки у разі, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування.» Такої згоди між позивачем та страховою компанією досягнуто не було та письмово не підтверджено. Тому, скориставшись своїм правом [PERSON] було ініційовано проведення оцінки вартості матеріального збитку заподіяного пошкодженням автомобіля. Представник ТДВ «СК «Альфа-Гарант» вказує на неправомірність пред`явлених позивачем вимог про відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля без урахування зносу, при цьому посилається на консультацію аварійного комісара [PERSON] від 29.11.2019 р., згідно якої фізичний знос автомобіля Nissan Leaf, держ. номер [NUMBER] складас 0,7. Проте, така консультація, як і аварійний сертифікат [PERSON] не можуть бути використані, оскільки виконані з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а саме огляд пошкодженого автомобіля Nissan Leaf, проводив не [PERSON] , а [PERSON] (у протоколі огляду погано видно прізвище, співробітник Харківського відділення ТДВ «СК «Альфа-Гарант» Марина). Згідно ж Методики, оцінювач не має права без особистого огляду об`єкта дослідження проводити розрахунок. Також, ціни на деталі, що підлягають заміні в ремонтній калькуляції доданій до аварійного сертифікату від 29.11.2019 р. введені вручну (вказані зірочкою - *) та не підтверджені будь-яким джерелом, звідки була взята така інформація. При цьому, ціни на такі деталі значно заниженні та не відповідають реальним ринковим цінам. Відповідно до Методики при розрахунку зазначаються ціни нових запчастин. Фізичний знос розрахований аварійним комісаром [PERSON] неправомірно, оскільки згідно Протоколу огляду транспортного засобу від 29.10.2019 р. - на авто не було пошкоджень, які не відносяться до ДТП 16.10.2019 р., а [PERSON] вказує про корозію дверей задніх правих та пошкодження лакофарбового покриття кузову (звідки взята інформація не зрозуміло). Відповідно до Методики фізичний знос автомобілів зарубіжного виробництва зі строком експлуатації до 7 років приймається за О% (нуль). Також, звертаю увагу на те, що згідно інформаційного повідомлення НАЦКОМФІНПОСЛУГ «Про проблемні питання під час проведення перевірки звітів про оцінку майна на відповідність вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна, майнових прав і професійної оціночної діяльності, складених для визначення збитків або розміру відшкодування» від 19.04.2018 та ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких таке майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Окремо наголошую, що позивачем не надавалась довіреність страховій компанії на проведення оцінки вартості матеріального збитку. Заслуговує на увагу твердження представника ТДВ «СК «Альфа- Гарант» про те, що надані позивачем до позову документи не підтверджують розміру матеріального збитку в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, дійсно вказані документи підтверджують фактичні витрати позивача понесені на відновлення пошкодженого транспортного засобу. 09.06.2020 представником позивача подано через канцелярію суду, яким збільшив суму відшкодування з відповідача [PERSON] , обґрунтовуючи тим, з метою визначення об`єктивного розміру матеріального збитку 25.03.2020 р. [PERSON] звернувся до судового експерта Коваля ІМ. яким було складено Висновок експерта №018/20 судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі №638/1997/20 за позовом [PERSON] , до ТДВ СК «Альфа-Гарант», [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно Висновку експерта №018/20 від 02.04.2020р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Nissan Leaf, д.н.3. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП, яка сталася 16 жовтня 2019 р. становить 204641,66 грн., з яких вартість відновлювального ремонту 196462,43 грн., втрата товарної вартості - 8179,03 грн. При цьому, на арк. 8 Висновку експертом вказано, що значення коефіцієнта фізичного зносу для досліджуваного КТЗ становить: Ез=0,0. Вартість проведення автотоварознавчої експертизи склала 4000, 00 грн. які були сплачені позивачем. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, з ТДВ СК «Альфа-Гарант» підлягає стягненню недоплачене страхове відшкодування в-межах страхової суми (за вирахуванням франшизи - 2000 грн. та вже сплаченого відшкодування 5278,76 грн) у розмірі 62721,24 грн., а з [PERSON] , підлягає стягненню різниця між оціненим розміром матеріального збитку та належним страховим відшкодуванням у сумі 104641,66 грн, з яких вартість відновлювального ремонту-96462,43 грн., втрата товарної вартості 8179,03 грн., З огляду на зазначене, позивач вважає за необхідне збільшити позовні вимоги до [PERSON] в частинні стягнення матеріальної шкоди та стягнення втрати товарної вартості. 18.06.2020, представником [PERSON] подано через канцелярію суду заперечення, в яких посилався на те, що, в матеріалах справи міститься заява про страхове відшкодування від 22.10.2019. Із зазначеної заяви вбачається, що в ній визначено спосіб здійснення страхового відшкодування, а саме зазначено банківські реквізити для його перерахування, в тому числі, найменування банку, номер банківського рахунку найменування одержувача, його номер облікової картки платника податків, призначення платежу та номер карткового рахунку. У цій же заяві, поряд із наданням згоди на обробку персональних даних, потерпілий власним підписом підтвердив, що згоден із способом та розміром збитку, розрахованим страховиком. Таким чином, зазначена заява про страхове відшкодування від 22.10.2019 р. належним чином підтверджує, що позивач не наполягав на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, погодився із способом здійснення страхового відшкодування (самостійно його зазначив) та погодився із розміром страхового відшкодування, який буде виплачений йому страховиком, а жодних доказів, які б це спростовували, позивачем до суду не надано. Представник позивача із посиланням на Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджену Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003, № 142/5/2092 (далі-Методика) стверджує, шо фізичний знос транспортного засобу, розрахований аварійним комісаром неправомірно та що фізичний знос автомобілів зарубіжного виробництва із строком експлуатації до 7 років приймається за 0%. Відповідно 7.38 розділу VIІ Методики значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, шо дорівнює нулю для нових складників та складників транспортного засобу строк, експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років для інших легкових КТЗ. Згідно з п. 7.39. Розділу VIІ Методики винятками стосовно використання зазначених вимог а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний); б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)), в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини складових частин) КТЗ; г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу І цієї Методики; г) КТЗ експлуатувався в умовах визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики (автомобіль легковий експлуатувався в режимі таксі, що передбачає надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку; автомобілі легкові та автобуси спеціалізованого призначення застосовувався поза дорогами загального користування (не менше 30 % пробігу)). Враховуючи викладене, беручи до уваги, що позивачем не доведено неправильність розрахунку аварійним комісаром коефіцієнту фізичного зносу транспортного та відсутність обставин, передбачених п. 7.39. Розділу VIІ Методики, слід дійти висновку, шо аварійним комісаром розраховано коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу правильно. Щодо доводу позивача про те, що розмір збитків доведено та підтверджується висновком судової автотоварознавчої експертизи від 02.04.2020 р. № 018/20, слід зазначити наступне: Так, П. 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 «ДСТУ 4163-2003» закріплює, що відмітка пре засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Проте з наданих позивачем разом з відповіддю на відзив документів, вбачається, що копії документів (заява від 25.03.2020, висновок судової автотоварознавчої експертизи від 02.04.2020 № 01820, акт наданих послуг, рахунок та квитаншія в порушення п. 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики 55 від 07.04.2003 «ДСТУ 4163-2003» та ст. 95 ЦПК України не засвідчені належним чином, а саме не мають назви (посади/статусу) особи, яка засвідчує документ її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Крім того, в порушення вимог абз. 2 п. 5.1. Розлілу V Методики, відповідно до яких визначення матеріального збитку чи вартості колісного транспортного засобу без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла)експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження, експертизу проведено на підставі заяви позивача, а матеріали справи не містять доказів призначення судом експертизи. Таким чином, висновок судової автотоварознавчої експертизи від 02.04.2020 p. № 018/20 не може бути прийнятий судом у якості доказів на підтвердження розміру матеріального збитку у зв`язку з тим, шо поданий з пропуском строку для подання доказів без заявлення клопотання про поновлення строку для подання доказів, судом на підставі ч. 7 ст. 83 ЦПК України строк для подання додаткових доказів не встановлювався експертиза проведена в супереч вимогам законодавства, а саме без огляду транспортного засобу за відсутності відповідного рішення суду про проведення експертизи наданням судом експерту даних, необхідних для проведення дослідження, а копія наданого представником позивача копія висновку експерта не засвідчена належним чином. Додатково слід зазначити, що доводи представника позивача про те, що аварійним комісаром за дорученням страховика було проведено оцінку матеріального збитку без огляду транспортного засобу і в обґрунтування чого представник позивача посилається на те, що протокол огляду складено іншою особою, а не комісаром, не відповідають дійсності у зв`язку 3 тим, що огляд та оцінка проведені за дорученням однієї й тієї самої особи страховика. Представник позивача також вважає, що представником Білецького О.О. помилково зазначається про передчасність подання [PERSON] позову, оскільки деліктні правовідносини, на думку представника позивача, не є грошовими та не передбачають обов`язку потерпілого звертатися до завдавача шкоди з претензіями, досудовими вимогами до подання позову до суду. Проте такі доводи є надуманими, представником позивача на їх обґрунтування не надано жодних доказів та не здійснено посилання на приписи чинного законодавства. З аналізу змісту позовної заяви та доданої до відповіді на відзив заяви про збільшення позовних вимог вбачається, що відповідно до останньої позивачем здійснено кількісну зміну предмету позовних вимог, а саме розмір суми відшкодування матеріальної шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] , змінився з 67089,00 грн. на 104 641,66 грн. Крім цього, така кількісна зміна позовних вимог обґрунтована новими підставами які об`єктивується у поданих доказах, пов`язаних із проведенням експертизи. Розмір заявленої позивачем суми страхового відшкодування, який він просить стягнути з відповідача, не відповідає обставинам справи. Страхове відшкодування позивачу виплачене страховиком у повному розмірі, а відповідачем [PERSON] виконано обов`язок по оплаті 2 000,00 грн. на умовах франшизи. Також, з матеріалів справи вбачається, що як стверджує позивач, на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу йому вистачило грошової суми у розмір 167 089,00 грн. з яких 134 589,00 грн. вартість деталей та 32 500,00 грн. вартість робіт. У відзив було обґрунтовано, що докази, надані позивачем на підтвердження такого розміру (копії товарних чеків про оплату автозапчастин, видаткових накладних про приймання товару, товарного чеку про оплату робіт та акту здачі-приймання робіт (надання послуг), не стосуються предмету доказування, не є належними у розумінні ст. 77 ЦПК України та не можуть бути взяті до розгляду судом, а неможливість врахування судом у якості доказу висновку судової автотоварознавчо експертизи від 02.04.2020 р. № 018/20 доведено вище. Натомість, заявлення позивачем у заяві про збільшення позовних вимог із посиланням на висновок експерта, що йому завдано матеріальних збитків на суму у загальному розмірі 204 641,66 грн, після того, як позивач вже зазначав, що здійснив ремонт автомобіля на що витратив 167 089,00 грн. тобто меншу суму, можна розцінювати як спробу позивача збагатитися за рахунок відповідачів, що також вказує на можливу наявність у діях позивача ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. 23.06.2020, представником ТДВ СК «Альфа-Гарант» подано через канцелярію суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог, вказуючи на те, що наданий Позивачем висновок експерта № 018/20 від 02.04.2020 року є неналежним доказом по справі, оскільки виконаний з грубим порушенням Методики товарознавчої експертизи оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092. Оцінка майна (шкоди проводиться суб`єктом оцінювання, який має ліцензію Фонду державного майна України у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/52092. Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що пошкоджений транспортний засіб Нісан, [NUMBER] відремонтовано. А відповідно до п. 8.5. до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлене повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. Тобто, враховуючи що пошкоджений ТЗ на момент проведення дослідження (02.04.20202) було відновлено, експерт Коваль I.М.

Outcome: approved