Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

У вересні 2025 року акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.09.2021 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № іро27862, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк видав позичальнику кредит у розмірі 1 608 000,00 грн на строк до 29.01.2040 року на цілі, визначені у пунктах 2.2., 2.4. кредитного договору. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 30.09.2021 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов`язань в повному обсязі. Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість позичальника протягом 7 календарних днів з моменту невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Відповідачі своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконують, внаслідок чого станом на 11.09.2025 року заборгованість за кредитним договором становить 1 827 466,57 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (тіло) у розмірі 1 540 540,26 грн, заборгованість за процентами в розмірі 286 926,31 грн. З метою досудового та добровільного врегулювання спору 07.07.2025 року на адресу [PERSON] та 12.09.2025 року на адресу поручителя [PERSON] направлено досудові вимоги щодо виконання договірних зобов`язань, які залишено відповідачами без реагування. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 827 466,57 грн та судові витрати. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. 07.10.2025 представник позивача подав заяву в якій просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце судових засідань повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи в їх відсутності до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подано. Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, суд розглядає справу в їх відсутності та згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. У частині другій статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив такі обставини. 23.09.2021 року [PERSON] звернувся до АТ «Кредобанк» та підписав анкету-заяву № 27862 на отримання іпотечного кредиту (а.с.30). 30.09.2021 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с.29 ). 30.09.2021 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № іро27862 (а.с.5). 30.09.2021 року [PERSON] підписано заяву на отримання кредитного траншу в розмірі 1 608 000,00 грн (а.с.28). 12.07.2022 року, 28.11.2022 року, 19.06.2023 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено додаткові договори до кредитного договору № іро27862, за умовами яких змінено порядок погашення позичальником заборгованості за кредитним договором шляхом підписання нових графіків платежів (а.с.15-20). Відповідно до копії кредитного договору № іро27862 від 30.09.2021 року, на кожній сторінці якого наявний підпис відповідача [PERSON] та представника банку, сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору: кредит у розмірі 1 608 000,00 грн; строк (термін) повернення кредиту до 29.01.2040 року (включно); проценти за користування кредитними коштами, розмір яких визначено відповідно до положень розділу 3 кредитного договору; порядок видачі та повернення кредиту. Таким чином, судом встановлено факт укладення 30.09.2021 року кредитного договору № іро27862 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] , за яким у останнього виник обов`язок повернути банку грошові кошти, отримані у розмірі та на встановлених договором умовах. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № іро27862 30.09.2021 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов`язань в повному обсязі (а.с.31). Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель своїм підписом на договорі поруки підтверджує, що як поручитель він несе солідарну відповідальність за виконання зобов`язань боржника, а також за будь-якого іншого боржника, в разі переведення боргу/заміни особи боржника або смерті боржника на підставі або у зв`язку з кредитним договором (пункт 2.6. договору поруки). Поручитель своїм підписом на договорі поруки підтверджує, що він ознайомився та зрозумів умови кредитного договору в т. ч. умови застосування (встановлення, зміна) змінюваної процентної ставки за користування кредитом по кредитному договору, та не має зауважень чи заперечень щодо його змісту (пункт 4.2. договору поруки). Відповідно до меморіального ордеру № 56508012 від 30.09.2021 на рахунок відповідача [PERSON] зараховані кошти у розмірі 1 608 000,00 грн, призначення платежу - сплата за нерухомість згідно з договором купівлі-продажу від 30.09.2021 року (а.с.56). Відповідач частково сплачував кредитну заборгованість, однак свої зобов`язання належним чином не виконує, що підтверджено випискою з особових рахунків за період з 30.09.2021 року до 11.09.2025 року (а.с. 38). 07.07.2025 року АТ «Кредобанк» направило відповідачу [PERSON] рекомендованим листом досудову вимогу № 85-14621903/25 щодо погашення кредитної заборгованості у сумі 1 823 642,50 грн (а.с.57). 12.09.2021 року АТ «Кредобанк» направило відповідачу [PERSON] рекомендованим листом досудову вимогу № 85-14621903/1/25 щодо погашення кредитної заборгованості (а.с.61). Однак у визначені строки зазначені вимоги відповідачами не виконані. При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. За змістом статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою - боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина перша статті 639 ЦК України). Встановлено, що кредитор виконав свої зобов`язання згідно з умовами кредитного договору, однак, як вбачається з досліджених доказів, відповідачами умови кредитного договору та договору поруки не виконані, грошові кошти не повернуто. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 540 ЦК України, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина перша статті 543 ЦК України). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з розрахунком заборгованості станом на 11.09.2025 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 1 827 466,57 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (тіло) у розмірі 1 540 540,26 грн, заборгованість за процентами в розмірі 286 926,31 грн (а.с.37). Таким чином, всупереч умов кредитного договору та договору поруки відповідачі свого зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконали. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено в частині другій статті 77 ЦПК України. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, п`ята статті 263 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи та враховуючи те, що на день ухвалення судом рішення, доказів оплати відповідачами на рахунок позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 827 466,57 грн суду не надано, відповідачі не скористалися своїм правом надати суду у встановленому законом порядку відзив на позовну заяву із викладом своїх заперечень щодо стягнення заборгованості, у зв`язку з чим несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням таких процесуальних дій, суд на підставі наявних у справі доказів дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 27 412,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 43113679 від 16.09.2025 року. Ураховуючи зазначене, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 27 412,00 грн. На підставі статей 525, 526, 536, 540, 543, 553, 554, 626-629, 1054, 1056-1 ЦК України та

Outcome: approved