Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

05 серпня 2025 року комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Південноукраїнської міської ради (далі КП «ЖЕО») звернулось із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 22897,93 грн та судового збору в розмірі 3028 грн. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що відповідно до заяви щодо передачі квартири в загальну приватну власність від 29 серпня 2000 року та Розпорядження органу приватизації №8168 від 23 грудня 2000 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали у власність квартиру [ADDRESS] . З 27 березня 2019 року між співвласниками багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , в особі [PERSON] та КП «ЖЕО» було укладено Договір №41 «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» (далі - Договір) . Згідно з п. 31 Договору, цей договір укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим на один рік. Таким чином, Договір, вважається пролонгованим до 27 березня 2026 року (п.32). Починаючи з 27 березня 2019 року КП «ЖЕО» надавало співвласникам та квартиронаймачам вказаного будинку послуги з управління багатоквартирним будинком, а співвласники, згідно чинного законодавства та умов договору зобов`язані сплачувати у відповідні строки такі послуги. В порушення чинного законодавства чинного та укладеного Договору боржники не сплатили повністю вартість наданих житлово-комунальних послуг, в результаті чого з 01 березня 2023 року по 01 липня 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 22898,43 грн. 08 вересня 2025 року на адресу суду від відповідача [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що не була належним чином повідомлена про дату, час та порядок денних зборів. Договір вона не підписувала, тому для неї він не має юридичної сили. Вказує, що всі комунальні послуги оплачені з місцевого та державного бюджетів, які вона наповнює, тому не зобов`язана їх сплачувати. Зазначає, що позивачем не надано копій право установчих документів які б свідчили про законність ведення господарської діяльності на території України. Просить відмовити у задоволенні позовної заяви. Також, 08 вересня 2025 року на адресу суду надійшли відзиви ідентичного змісту від відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 05 листопада 2025 року позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій повідомляє, що у витягу зі списку осіб, які отримали повідомлення про проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку від 21 березня 2019 року наявні підписи [PERSON] та [PERSON] . На одному з листків опитування співвласників осіб, які прийняли участь у загальних зборах співвласників багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , також наявні підписи вищезазначених осіб. Позивач зазначає, що нарахування за спожиті послуги здійснюється на підставі кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території. Нарахування за спожиті послуги здійснюється на підставі кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що становив з 01 січня 2024 року по 31 серпня 2024 року - 9,35 грн за 1 кв.м, з 01 вересня 2024 року по 31 жовтня 2024 року - 10,25 грн за 1 кв.м, а з 01 листопада 2024 року - 11,26 грн за 1 кв.м. Загальна площа, на яку робиться нарахування за Договором становить 67,80 кв.м. Відповідно, сума нарахування в період з березня 2023 року становить 633,93 грн, яка утворилася шляхом множення даної площі (67.80 кв.м.) на місячну суму витрат у розрахунку на 1 кв.м. (9,35 грн). В період з вересня по жовтень 2024 року становить 694,95 грн, а в період з листопада 2024 року нарахування становить 763,43 грн. Крім того, позивач зауважує, що з дати укладення договору по березень 2023 року відповідачі визнавали наявність даного Договору на управління будинку та сплачували комунальні послуги. Однак, починаючи з березня 2023 року припинили сплачувати за отриманні послуги з управління будинком та вивезення ТВП. Станом на серпень 2025 року сума заборгованості за адресою проп.Соборності 8, кв.103 складає 22897,93 грн. Просить позовну заяву задовольнити. Ухвалою суду від 15 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі. Ухвалою суду від 10 жовтня 2025 року справу призначено на 07 листопада 2025 року. Ухвалою суду від 17 листопада 2025 року розгляд справи призначено на 05 грудня 2025 року. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 29 серпня 2000 року [PERSON] надав керівнику підприємства по обслуговуванню житла заяву, в якій просив оформити передачу в приватну власність квартири та приміщення квартири, яку він займає разом з членами сім`ї на умовах найму /а.с. 7/. На підставі\~розпорядження органу\~приватизації №8168\~від 23\~грудня 2000\~року заяву\~ [PERSON] \~на приватизацію\~квартири,\~що знаходиться за адресою [ADDRESS] , задоволено та передано вказану квартиру в спільну сумісну власність /а.с. 6/. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) станом на 1998 рік в квартирі за адресою: [ADDRESS] : зареєстровані з 10 грудня 1984 року - [PERSON] та [PERSON] , з 18 січня 1994 року - [PERSON] . [PERSON] виписаний з 22 серпня 1995 року /а.с. 8/. 21 березня 2025 року на загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] , визначено КП «ЖЕО», уповноваженою особою - Пшеничну С.О /а.с. 16/. З листка опитування співвласника від 21 березня 2019 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проголосували «проти» обрання [PERSON] уповноваженою особою /а.с. 199-200/. 27 березня 2019 року /а.с. 11-14/ КП «ЖЕО» та співвласники багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , уклали договір з утримання будинків і споруд та прибудинкової території /а.с. 11-14/. Власникам житла, надавалися належної якості житлово-комунальні послуги, зокрема з утримання будинку та прибудинкової території, доказів протилежного сторонами не надано. Разом з тим, отримані послуги з 2019 року відповідачами сплачувались, однак, з 01 березня 2023 року по 01 липня 2025 року, останні перестали сплачувати дані послуги, що призвело до виникнення заборгованості за вказаний період у розмірі 22897,93 грн. /а.с. 10/. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (квартирної плати) зобов`язаний їх оплачувати у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 66 ЖК України, розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на правах спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир та власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію, що узгоджується також з положеннями ст.ст. 322, 382 ЦК України. Згідно п. 1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (з послідуючими змінами) та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, обслуговування допоміжних приміщень житлових будинків і прибудинкових територій здійснюють на договірній основі з власниками житла або з уповноваженим ними органом відповідні підприємства, які повинні дотримувати вимог цих Правил. Власники квартир у багатоквартирному будинку можуть утворювати товариства (об`єднання) власників квартир для забезпечення ефективного використання приватизованих квартир та управління ними і вирішення інших передбачених статутом питань. Згідно з ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку, це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Частиною 1 ст. 4 Закону визначено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Стаття 13 Прикінцеві та\~перехідні положення\~Закону України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності у\~багатоквартирному будинку» передбачає, що колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж. Не виконання зобов`язань співвласниками житла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по сплаті за житлово-комунальні послуги, завдає КП «ЖЕО» майнових збитків та не дає змоги належним чином утримувати житловий будинок [ADDRESS] , що порушує права інших громадян, які старанно сплачують квартирну плату та витрати на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі на рівні квартирної плати. Суд не приймає до уваги посилання відповідачів про те, що вони не сплачують за комунальні послуги, оскільки всі комунальні послуги оплачені з місцевого і державного бюджетів, які вони наповнюють. Також, суд критично оцінює посилання відповідачів щодо непідписання ними договору про надання житлової послуги з управління багатоквартирним будинком, оскільки такий договір був підписаний між КП «ЖЕО» та уповноваженою особою багатоквартирного будинку [ADDRESS] [PERSON] , обраною більшістю голосів на загльних зборах співвласників даного будинку. Інші доводи відповідачів суд також не приймає, а розцінює їх як незгоду сплачувати за нараховані послуги. Отже, вимоги позивача правомірні, а позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 3028 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовною заявою /а.с. 22/.

Outcome: approved