Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

29.09.2025 року ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» звернулося до Окнянського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором «Автопакет» №ОД18//09/2007/840-К171 у розмірі 91386,70 грн. 06.10.2025 року від представника позивача надійшла заява про долучення доказів сплати судового збору. 13.10.2025 року надійшла відповідь щодо місця проживання (перебування) відповідачів. Ухвалою від 13.10.2025 року відкрито провадження по даній справі. Позивач обґрунтував\~свої вимоги\~тим, 07.09.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено Договір «Автопакет» № ОД18//09/2007/840-К171 (далі Кредитний договір), згідно з яким Банк надав Позичальнику у Кредит в сумі 9205,94 доларів США, зі сплатою 1,15 % на місяць зі строком до 06.09.2012 року. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 були внесені зміни у статут позивача відповідно до яких найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра». З метою забезпечення зобов`язань за Кредитним договором 07.09.2007 року між ООО «Реал. Авто. Тур.» і [PERSON] , 29.08.2007 року укладено Договір купівлі-продажу № 2/29-08-07, відповідно до якого Позичальник передає в заставу автомобіль ВАЗ 211540, 2007 року випуску, вартість якого складає 46490,00 гривень, що в еквіваленті 9205,94 доларів США. Відповідно до п. 3.2.1. Кредитного договору Поручитель безвідзивно та безспірно зобов`язується відповідати перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе Зобов`язань. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою громадянки України [PERSON] .. У зв`язку з невиконанням [PERSON] , [PERSON] умов Кредитного договору № ОД18//09/2007/840-К171 від 07.09.2007 року, утворилася значна заборгованість, у зв`язку з чим кредитор був вимушений звернутися до суду. 05.07.2013 року рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області у справі №506/255/13-ц позовну заяву ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] , [PERSON] задоволено частково, стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 13682,77 доларів США (109 366,38 грн.) та 15096,06 грн. пені за прострочення сплати кредиту. 26 лютого 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір № GL2N79746 про відступлення прав вимоги. У зв`язку з чим було змінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №506/255/13-ц. виданого Красноокнянським районним судом Одеської області про стягнення заборгованості за кредитним договором № ОД 18//09/2007/840-К171 від 07.09.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] , [PERSON] . Станом на день звернення до суду, вказане грошове зобов`язання є невиконаним, відповідачі ухиляються від повернення кредитних коштів на користь кредитора. У зв`язку з тим, що відповідач безпідставно користується грошовими коштами, які належать до сплати позивачу, у ТОВ «Консалт Солюшенс» змушене звернутися до суду з позовом про стягнення 3% річних за користування коштами, передбачених ст. 625 ЦК України. Представник позивача, повідомлений належним чином, до суду не з`явився, надав заяву, згідно якої\~ позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідачі повідомлені належним чином за адресою місця їх реєстрації, у судове засідання не з`явилися, про поважність причини неявки суд не сповістили, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталися, відзив не подали, тому за згодою позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд прийняв рішення про розгляд справи\~ без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, 07.09.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено Договір «Автопакет» № ОД18//09/2007/840-К171 (далі Кредитний договір), за змістом пункту 1.1. якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 9205,94 доларів США, на придбання автотранспортного засобу, зі сплатою 1,15 % на місяць зі строком користування кредитними коштами до 06.09.2012 року. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 були внесені зміни у статут Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра», відповідно до яких найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра». Крім того, згідно розділу 3 Договору, з метою забезпечення зобов`язань за Кредитним договором 07.09.2007 року між ООО «Реал. Авто. Тур.» і [PERSON] , 29.08.2007 року було укладено Договір купівлі-продажу № 2/29-08-07, відповідно до якого Позичальник передає в заставу автотранспортний засіб, марка ВАЗ, модель 211540, рік випуску 2007, заводський номер кузова [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , зареєстрований РЕВ 11-го МРВ УДАІ ГУМВС України в Одеській обл. 07.09.2007 року (свідоцтво про реєстрацію № [NUMBER] , видане МРЕВ «07» вересня 2007 р.), вартість якого складає 46490,00 гривень, що в еквіваленті 9205,94 доларів США. Відповідно до пункту 3.2.1. Кредитного договору Поручитель безвідзивно та безспірно зобов`язується відповідати перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе Зобов`язань. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою громадянки України [PERSON] . Крім того, згідно з Договором поручитель відповідає перед Банком у тому ж об`ємі, що і Позичальник. Позичальник і Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Банка вимагати виконання Зобов`язань, вказаних у цьому Договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Позичальником будь-якої частини Зобов`язань, так і при невиконанні Позичальником Зобов`язань в цілому. Поручитель відповідає перед Банком за виконання Зобов`язань у повному об`ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Банк набуває право вимагати від Поручителя виконання Зобов`язання, що витікає із цього Договору, при умові, якщо в установлений Договором Строк виконання Позичальником Зобов`язання в цілому чи в будь-якій його частині, вони не будуть виконанні, а також при умові обов`язкового направлення Поручителю повідомлення з вимогою виконати Зобов`язання Позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині). Поручитель зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання по цьому Договору не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання повідомлення від Банку. Поручитель зобов`язаний своєчасно сповістити Банк про зміну своєї адреси. У випадку ненадання інформації щодо зміни адреси, вказаної у цьому Договорі, направлення на таку адресу повідомлення Банком буде вважатися зробленим належним чином. У зв`язку з невиконанням [PERSON] , [PERSON] умов Кредитного договору № ОД18//09/2007/840-К171 від 07.09.2007 року, утворилася значна заборгованість, у зв`язку з чим первісний кредитор був вимушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. 05.07.2013 року рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області у справі №506/255/13-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено частково та стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 13682,77 доларів США (109 366,38 грн.) та 15096,06 грн. пені за прострочення сплати кредиту. 26 лютого 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «Консалт Солюшенс» (далі - Новий кредитор, Позивач) укладено договір № GL2N79746 про відступлення прав вимоги. Згідно з Додатком № 1 до Договору № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26.02.2020 року до Нового кредитора ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до [PERSON] та [PERSON] за договором «Автопакет» № ОД18/09/2007/840-К/171 від 07.09.2007 ТОВ «Консалт Солюшенс» є фінансовою установою згідно Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 29 серпня 2019 року та здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг на підставі розпорядження Нацкомфінпослуг № 1739 від 10.09.2019 року. 05.06.2020 року ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області у справі №506/255/13-ц заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» задоволено та замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №506/255/13-ц, виданого Красноокнянським районним судом Одеської області про стягнення заборгованості за кредитним договором № ОД 18//09/2007/840-К171 від 07.09.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до додатку №9 до позовної заяви, заборгованості становить 2010,80 дол. США, крім того, 7320,44 грн. інфляційне збільшення та 2218,50 грн. штрафні санкції, що разом становлять 9538,94 грн. Предметом позову є стягнення на підставі\~ст. 625 ЦК України\~3% річних, нарахованих боржнику за період невиконання грошового зобов`язання боржником. За змістом статей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц). Згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України\~поширюється на всі види грошових зобов`язань, яке може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Формулювання\~статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень\~ст. 549 ЦК\~і\~ст. 230 ГК України. Відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У постанові Верховного Суду (від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17, від 26.04.2017 у справі №918/329/16) наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених\~ст. 625 ЦК, не є додатковими вимогами в розумінні\~ст. 266 ЦК, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц. Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц дійшла висновків про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі . Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно із ч. 2\~ст.1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) зазначено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, і права та інтереси позивача в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2\~ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тобто, у постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово і послідовно вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Судом встановлено, що відповідач мав зобов`язання перед первісним кредитором ВАТ КБ «Надра» (ПАТ КБ «Надра») правонаступником якого є ТОВ «Консалт Солюшенс». Так як, відповідачі порушили взяті на себе зобов`язання, в позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення згідно з вимогами\~ст.625 ЦК України. Кредитором нараховано 3% річних на суму невиконаного та переданого правонаступнику грошового зобов`язання в межах трирічного строку позовної давності. Законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін вказаного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів, передбачених ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Аналогічна правова позиція висловлена Верховних Судом в постанові від 31.05.2018 по справі № 902/330/17. Задовольняючи позовні вимоги позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. Так як, згідно з ст. 1 Закону України Про судовий збір та ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем при пред`явлені цього позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Таким чином, з кожного відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1514 грн. (3028,00 /2 ). На підставі викладеного,

Outcome: approved