Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» в особі представниці Пилипчук А. С. звернулося до суду 16.09.2025 р. з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 30600,19 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 03.10.2023 р. між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 03.10.2023-100000860. Відповідачкою підписано електронним цифровим підписом Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) та Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кредитні кошти, а отже акцептовано умови Договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 30600,19 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12000 грн., по процентам в розмірі 16800,19 грн., комісії 1800,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Ухвалою суду від 22.10.2025 р. позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 17.11.2025 р. після усунення позивачем недоліків позовної заяви відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Представник позивача Пилипчук А.С. в судове засідання не з`явилася, у позові просить проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив до суду не подала. До суду повернувся поштовий конверт, надісланий за зареєстрованим місцем проживання відповідача з відміткою про невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". Відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки особі. Зазначена позиція висвітлена в постанові ВС України у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.11.2022 року у справі №760/25978/13-ц, провадження №61-6788св22, висновки якої підлягають врахуванню для судів інших інстанцій. Також про дату, час та місце розгляду справи відповідачка була повідомлена належним чином шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд, за згодою представника позивача, враховуючи відсутність відзиву та неявку відповідачки у судове засідання, дійшов висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог. Судом встановлено, 03.10.2023 р. між позивачем (Кредитодавцем) та відповідачкою [PERSON] (Позичальником) укладено Кредитний договір (оферти) №03.10.2023-100000860 (кредитної лінії) шляхом підписання заявки на отримання кредиту та пропозиції укладення договору (оферти) електронним цифровим підписом в формі одноразового ідентифікатора С258. Пунктом 3.1. Кредитного договору передбачено, що за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісії. Відповідно до умов кредитного договору №03.10.2023-100000860 від 03.10.2023р. та Заявки Кредитного договору, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору, відповідачці було надано кредит у розмірі\~12000 грн., строком на 140 днів, дата повернення кредиту\~19.02.2024 р. на наступних умовах: - Період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі - "черговий період"); - Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. У Позичальника та Кредитодавця відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту; - Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; - Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту/залишку Кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді; - Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі - "Комісія") - 15% від суми Кредиту та дорівнює 1800 грн. 00 коп. Розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Факт виконання\~позивачем своїх\~зобов`язань\~щодо надання\~кредиту у\~розмірі 12000,00\~грн.\~підтверджується квитанцією\~LIQPAY\~АТ КБ\~«ПриватБанк» від\~03.10.2023\~р.,\~відповідно до\~якої 03.10.2023\~р.\~на номер\~картки [NUMBER] ,\~належної [PERSON] \~(як\~вбачається з\~підписаного нею\~Кредитного договору),\~було здійснено\~перерахування коштів\~у розмірі\~12000,00\~грн,\~призначення платежу:\~«Видача за\~договором №03.10.2023-100000860», ID операції 2373711369. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановлених порядку та строки, станом на дату звернення позивача до суду (16.09.2025р.) відповідачка має заборгованість в розмірі 30600,19 грн., з яких: тіло кредиту в розмірі 12000,00 грн., проценти в розмірі 16800,19 грн., комісія в розмірі 1800,00 грн. Згідно із довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №03.10.2023-100000860 від 03.10.2023 р., за [PERSON] утворилася заборгованість в сумі 30600,19 грн., з яких: основний борг в розмірі 12000,00 грн., проценти в розмірі 16800,19 грн., комісія за надання кредиту в розмірі 1800,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 03.10.2023 р. по 19.02.2024 року тобто, в межах строку кредитування тривалістю 140 днів. З боку відповідачки доказів належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором шляхом погашення боргу, контррозрахунків заборгованості суду не надано. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи із положень ст. 525, ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як вбачається з досліджених доказів, умови, передбачені договором кредиту, відповідачкою належним чином не виконані, заборгованість за цим договором не погашена. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконала, у передбачений в договорах строк кошти (суми позики) не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основним зобов`язанням. Таким чином, заборгованість відповідачки за тілом кредиту в розмірі 12000 грн. по вказаному вище договору є доведеною, а тому вимога позивача у цій частині підлягає задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 згаданої статті\~ЦК України\~визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (§ 1. Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із положеннями статей\~1046,\~1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1\~ст.1049ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048ЦК України\~про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2\~ст.1050ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2\~ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі 310/11534/13-ц, від 04.червня 2013 року по справі 916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі 127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі 536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі 522/1528/15-ц. Таким чином, позивач відповідно до\~ст.1048ЦК України\~має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи те, що нарахування процентів по кредиту здійснювалося в межах строку кредитування тривалістю 140 календарних днів, суд дійшов висновку, що таке нарахування було правомірним. Тому суд уважає, що з відповідачки на користь позивача за вказаним кредитним договором стягненню підлягає заборгованість частково на загальну суму 30600,19 грн., а саме: по основному боргу в розмірі 12000,00 грн., по процентах в розмірі 16800,19 грн., комісія за надання кредиту 1800,00 грн. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 141\~ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому у зв`язку із повним задоволенням з відповідача на користь позивача підлягає сплаті судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved