Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕНС К ЛТД» в особі директора Козинського Ю.Л. звернулося до суду 07.07.2025 р. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 13.11.2024 р. між ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» (яке в подальшому було перейменовано на ТОВ «СЕНС К ЛТД») та відповідачкою було укладено Кредитний договір № 004/01718/11/24, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці грошові кошти в розмірі 18000,00 грн., на засадах терміновості, повернення та платності. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачкою, у останньої виникла заборгованість за кредитним договором № 004/01718/11/24 у розмірі 22628,00 грн., з яких 14912,00 грн. - прострочене тіло кредиту; 7716,00 грн. - проценти за користування кредитом. Позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 22628,00 грн., а також 3028,00 грн судового збору. Ухвалою суду від 18.07.2025 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом учасників. Позивачем подано також заяву про уточнення позовних вимог від 12.09.2025р. вх.№16761, в якій до вже заявлених позовних вимог було доповнено, що позивач також просить стягнути з відповідачки 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката Петренка Д.В. Представник позивача - адвокат Петренко Д.В. в судове засідання не з`явився, подав заяву вх.№23574 від 08.12.2025 р. про розгляд справи без його участі, вказує, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак в судове засідання не з`явилася повторно, причини неявки суду не повідомила, відзив до суду не подала. Про дату, час та місце розгляду справи відповідачка була повідомлена шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Також, як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідачкою було отримано судову повістку про виклик до суду. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, відповідач в судове засідання не з`явилася, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 13.11.2024р. між ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» та відповідачкою було укладено договір № 004/01718/11/24. Найменування ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» змінено на ТОВ «СЕНС К ЛТД» відповідно до Протоколу загальних зборів учасників ТОВ "СЕНС КРЕДИТ" № 17/02/25 від 17.02.2025. Пунктом 2.1. кредитного договору визначено, що за цим договором Кредитодавець надає Позичальнику в кредит грошові кошти (кредит) в сумі 18000,00 грн, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. Як погоджено сторонами кредитного договору у п.4.1.1. перебіг строку кредиту розпочинається з моменту підписання цього Договору, перерахування (видачі) коштів Позичальнику і складає 180 календарних днів. Пунктом 2.4. кредитного договору передбачено, що кредит повертається Позичальником Кредитодавцю шляхом виплат кожні 15 (п`ятнадцять) календарних днів у національній валюті України. Наведене підтверджується Графіком платежів (додатком №2) до Кредитного договору № 004/01718/11/24 від 13.11.2024р., підписаним обома сторонами кредитного договору 13.11.2024 р. Як визначено у п.2.2. кредитного договору, сума кредиту, яка зазначена у цьому Договорі, надається Позичальнику в готівковій формі у національній валюті України. Як вбачається з Видаткового касового ордеру філії №4 ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» від 13.11.2024р., підписаного [PERSON] , відповідачці 13.11.2024р. було надано кошти у розмірі 18000,00 на підставі Кредитного договору СК 004/01718/11/24 від 13.11.2024р. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Схоже визначення первинних документів міститься й у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Мінфіну від 24.05.1995 №88. У пункті 2.1 Положення вказано, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, і включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Згідно з п.2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, факт виконання зобов`язань ТОВ «СЕНС К ЛТД» за Кредитним договором № 004/01718/11/24 щодо надання відповідачці 13.11.2024р. кредитних коштів у сумі 18000,00 грн підтверджено належними доказами. Пунктом 4.1.7. кредитного договору визначено, що загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить: - загальна вартість кредиту (в грошовому вимірі) становить 25716,00 грн; - денна процентна ставка 0,2381%; реальна річна процентна ставка становить 309,6353%. Відповідно до змісту Графіку платежів в межах строку кредитування (180 календарних днів) нараховано відсотки за користування кредитом у розмірі 7716,00 грн. Позивачем зазначено, що відповідачка здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 3088,00 грн, що підтверджується Розрахунком заборгованості за кредитним договором № 004/01718/11/24 від 13.11.2024р., виданим ТОВ «СЕНС К ЛТД» за вих.№02РЗ від 04.07.2025р., а також прибутковими касовими ордерами №100 від 10.02.2025р., №171 від 11.03.2025р., №1045 від 13.11.2024р., платіжними інструкціями АТ КБ «Приватбанк» за №@2PL061765 від 23.05.2025р. та за №@2PL867049 від 25.03.2025р. Відповідачкою доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів за договором чи доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості чи контррозрахунку сум заборгованості, суду не надано. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з положеннями ст.639 ЦПК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч.1ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За приписами ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, враховуючи порушення відповідачкою умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення тіла кредиту та відсотків за кредитом на загальну суму 22628,00 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2ст. 141 ЦПК України). Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, на підставі ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 3028,00 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд враховує наступне. Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Так, на підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: акт надання послуг №22 від 11.09.2025р.; договір про надання правової допомоги №АБ010625/СК-1 від 01.06.2025р.; платіжну інструкцію №2204 від 11.09.2025р. про перерахування 5000,00 грн на рахунок Адвокатського бюро «Петренка Д.В.». Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 8000 грн 00 коп. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надання правничої допомоги підтверджені позивачем належними доказами. Заперечень щодо неспівмірності витрат, зменшення таких відповідачем не надано. Суд, врахувавши принцип диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу з власної ініціативи, про що вказує у постанові Верховний Суд від 27.01.2021 р., справа № 539/3150/17. Тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 5000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved