Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Стислий виклад обставин У серпні 2025 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана заява [PERSON] . В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що вона є дружиною [PERSON] . Сповіщенням сім`ї № 40\\1 від 29.03.2023 заявника повідомлено, що її чоловік, [PERSON] , [INFO] , номер обслуги 2 мінометного відділення 2 мінометного взводу мінометної батареї військової частини [NUMBER] , зник безвісти 03.09.2022, виконуючи бойове завдання біля н.п. Бахмут Донецької області. 03.09.2022 за наказом командира відділення молодшого сержанта [PERSON] група, у складі: солдат [PERSON] (старший групи), солдат [PERSON] , молодший сержант [PERSON] , солдат [PERSON] , знаходилася на чергуванні на спостережному пункті «Дельта 33» в населеному пункті Бахмут Донецької області. Приблизно о 8:30 в приміщення «Дельти 33» зайшли 4 військовослужбовці без знаків розрізнення, у формі кольору оливи. Ймовірно прийнявши їх за своїх, солдат [PERSON] надав наказ групі не стріляти, і висунувся до них для з`ясування обставин. Через декілька секунд по солдату [PERSON] відкрили вогонь на ураження зі сторони групи, яка зайшла. Під час стрілецького бою молодший сержант [PERSON] та солдат [PERSON] відступили, вибігши з приміщення «Дельти 33». Під час бою з перших його секунд солдат [PERSON] пропав з поля уваги, та з приміщення «Дельта 33» не вийшов. Не знайшовши солдата [PERSON] , молодший сержант [PERSON] та солдат [PERSON] відступили на спостережний пункт « [PERSON] ». [PERSON] зник безвісти під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Зникнення не пов`язані з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ними дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не є наслідком заподіяння собі тілесного ушкодження. З 11.08.2023 [PERSON] набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин. У провадженні Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 12023111130000920 від 24.03.2023 та у провадженні Бахмутського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 12022111130001914 від 09.09.2022 щодо розшуку [PERSON] , який зник 03.09.2022 в м. Бахмут Донецької області. Заявник, будучи дружиною [PERSON] , не може здійснити державну реєстрацію смерті останнього, у зв`язку з відсутністю документа встановленої форми про смерть, через що, у тому числі, вона змушена звернутися до суду з метою оголошення його померлим. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] акдвокат Зайцев В.В. заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Від представника Міністерства оборони України надійшли пояснення, в яких заінтересована особа зазначила, що [PERSON] мотивує свою заяву тим, що чоловік заявниці, [PERSON] , [INFO] , номер обслуги 2 мінометного відділення 2 мінометного взводу мінометної батареї військової частини [NUMBER] , зник безвісти 03.09.2022, виконуючи бойове завдання біля н.п. Бахмут Донецької області. Міністерство оборони наголошувало на тому, що у міністерства немає спору з заявницею, але вважає, що у справі необхідно встановити всіх заінтересованих осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, в яких може виникнути спір про право, наприклад батьки, інші члени сім`ї та утриманці. Представник заінтересованої особи наголошував на тому, що за змістом ч. 2 ст. 46 ЦК України оголосити фізичну особу померлою можливо лише після закінчення воєнний дій: за загальним правилом після 2 років від такої дати, а в якості винятку, з урахуванням конкретних обставин, раніше, але у будь-якому разі, не раніше 6 місяців. Отже, відлік строку, визначеного ч. 2 ст. 46 ЦК України, для оголошення фізичної особи померлою має починатися з дня закінчення воєнних дій. Заінтересована особа - Військова частина [NUMBER] у судове засідання представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 20 вересня 1997 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім`ї, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 20 вересня 1997 року, про що вчинено актовий запис № 1215. Прізвище дружини після одруження змінено на « [PERSON] ». Згідно сповіщенням сім`ї № 40\\1 від 29.03.2023 заявника [PERSON] повідомлено, що її чоловік, [PERSON] , [INFO] , номер обслуги 2 мінометного відділення 2 мінометного взводу мінометної батареї військової частини [NUMBER] , зник безвісти 03.09.2022, виконуючи бойове завдання біля н.п. Бахмут Донецької області. Відповідно до Акту службового розслідування від 30 вересня 2022 року, 03.09.2022 за наказом командира відділення молодшого сержанта [PERSON] група, у складі: солдат [PERSON] (старший групи), солдат [PERSON] , молодший сержант [PERSON] , солдат [PERSON] , знаходилася на чергуванні на спостережному пункті «Дельта 33» в населеному пункті Бахмут Донецької області. Приблизно о 8:30 в приміщення «Дельти 33» зайшли 4 військовослужбовці без знаків розрізнення, у формі кольору оливи. Ймовірно прийнявши їх за своїх, солдат [PERSON] надав наказ групі не стріляти, і висунувся до них для з`ясування обставин. Через декілька секунд по солдату [PERSON] відкритий вогонь на ураження зі сторони групи, яка зайшла. Під час стрілецького бою молодший сержант [PERSON] та солдат [PERSON] відступили, вибігши з приміщення «Дельти 33». Під час бою з перших його секунд солдат [PERSON] пропав з поля уваги, та з приміщення «Дельта 33» не вийшов. Не знайшовши солдата [PERSON] , молодший сержант [PERSON] та солдат [PERSON] відступили на спостережний пункт «Бабушка». Так, на виконання бойового розпорядження командира військової частини [NUMBER] від 13.08.2022 № 1356/дск для подальшого виконання завдань щодо відсічі збройної агресії з боку російської федерації солдат [PERSON] у складі 5 стрілецької роти військової частини [NUMBER] був відряджений в оперативне підпорядкування командиру 93 омбр ОТУ « [INFO] » ОСУВ « [INFO] ». Згідно письмових пояснень молодшого сержанта [PERSON] стало відомо, що 03.09.2022 він знаходився на спостережному пункті «Дельта 33» в населеному пункті Бахмут Донецької області на чергуванні в складі групи: солдат [PERSON] (старший групи), солдат [PERSON] , молодший солдат [PERSON] , солдат [PERSON] . Біля 8:30 в приміщення «Дельти 33» зайшли 4 військовослужбовці без знаків розрізнення, у формі кольору оливи. Молодший сержант [PERSON] прийняв їх за ворожу ДРГ, і взяв на приціл, доповівши старшому групи. Солдат [PERSON] засумнівався, що це ворожа ДРГ, і віддавши наказ групі не стріляти, пішов до них назустріч з`ясувати обставини. Через декілька секунд, як солдат [PERSON] підійшов до них, по ньому був відкритий вогонь на ураження. Під час бою молодший сержант [PERSON] зайняв позицію за стіною. Поруч з ним впала граната, після її вибуху, перестрибнувши через тіло солдата [PERSON] , вибіг із приміщення «Дельти 33», де на виході його чекав солдат [PERSON] . Під час бою молодший сержант [PERSON] не бачив, яку позицію зайняв солдат [PERSON] , і що саме з ним сталося, на виході з «Дельти 33» його не було. Після деякого часу не знайшовши солдата [PERSON] , молодший сержант [PERSON] та солдат [PERSON] відступили до спостережного пункту «Бабушка». З письмових пояснень [PERSON] стало відомо, що 03.09.2022 він знаходився на спостережному пункті «Дельта 33». Під час стрілецького бою солдат [PERSON] відступив до виходу з приміщення «Дельта 33», де через деякий час зустрівся з молодшим сержантом [PERSON] . Встановити, де знаходиться солдат [PERSON] , не було можливості, і вони разом відступили на запасні позиції. Відповідно до Довідки-доповіді від 03.09.2022, о 19:00 год. надійшла інформація від командира п`ятої роти військової частини [NUMBER] капітана [PERSON] про те, що при виконанні бойового розпорядження, зранку 03.09.2022 приблизно о 9:00 год. наступ ДРГ групи та був здійснений артилерійський і мінометний обстріл позицій підрозділу біля населеного пункту Бахмут Донецької обл., в результаті якого безвісти зниклий номер обслуги 2 мінометного відділення 2 мінометного взводу мінометної батареї солдат [PERSON] . Інформація з пункту 3.4 зафіксована в Журналі бойових дій військової частини [NUMBER] за номером 53/дск від 16.09.2022. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від № 20250528-6178 від 28.05.2025, з 11.08.2023 [PERSON] набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин. Згідно листа ДП «Український національний центр розбудови миру» № 08-11/18708 від 19.05.2025, відомості про [PERSON] , [INFO] , внесені до реєстру НІБ, однак відомості про перебування запитуваної особи в полоні відсутні. Інформація від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про [PERSON] , [INFO] , до НІБ не надходила. На підтвердження вказаного було надано виписку з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави агресора. Відповідно до листа Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України № 34.7-зв-3600 від 23.05.2025, під час взаємодії з органами, які уповноважені на розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, міжнародними організаціями відомості про місцезнаходження [PERSON] , перебування його у полоні держави-агресора тощо Об`єднаним центром не отримувались. Броварським районним управлінням поліції ГУ НП в Київській області відкрито кримінальне провадження № 12023111130000920 від 24.03.2023 та Бахмутським районним відділом поліції ГУНП в Донецькій області відкрито кримінальне провадження № 12022111130001914 від 09.09.2022 щодо розшуку [PERSON] , який зник 03.09.2022 в м. Бахмут Донецької області, про що свідчить витяг з ЄРДР та витяг з Єдиного реєстру зниклих безвісти. У судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив факт загибелі [PERSON] за викладених вище обставин, бачив тіла [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] у залі суду зазначив, що 03.09.2022 був великий наступ, окупанти переодягнулися в нашу форму, почався стрілецький бій, бачив як спочатку вбили [PERSON] , потім [PERSON] , вони отримали кульові поранення. Наші хлопці літали дронами, бачили тіла. Була надія, що відбили позицію, але не відбили. Полоненим не може бути. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до приписів ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Частиною 2 ст. 308 ЦПК України встановлено, що після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна. За змістом ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Згідно з ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років (а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців) у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). Суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина (див. постанову Верховного Суду від 26.02.2024 у справі №686/9938/23, провадження № 61-15733св23). Аналізуючи зазначене, суд дійшов висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги ст. 46 ЦК України щодо строку для оголошення фізичної особи померлою, з урахуванням конкретних обставин, заявником дотримано. Оголошення померлим [PERSON] заявниці необхідно для вирішення державної реєстрації смерті чоловіка. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у ст. 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглися та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. З урахуванням наведеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] , тому подана заява про оголошення особи померлим підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо буде одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved