Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна» (далі Позивач, Постачальник) в особі представника звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що відповідач (далі також Споживач) в період з жовтня 2021 року по липень 2025 року (включно) за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с. Сари, вул. Центральна, 6, споживав природний газ на загальну суму 75968,85 грн., який не оплачений. Відповідач є власником вказаного об`єкту нерухомості. Постачальник звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. З урахуванням цього просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ у вказаному розмірі, а також судові витрати. Заочним рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 22.09.2025 позові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Нафтогаз України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ задоволено та стягнуто з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Нафтогаз України» (код ЄДРПОУ 40121452) заборгованість за спожитий природний газ за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 75 968 (сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 85 коп., а також судові витрати. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 08.10.2025 заочне рішення скасовано та розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначивши судове засідання без виклику сторін по справі. Представником відповідача надано суду відзив, в якому вказано, що в матеріалах справи невірно вказаний номер особового рахунку відповідача. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Інші клопотання не надходили. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, (далі - Договір), які є однаковими для всіх побутових споживачів України.\~Постановою НКРЕКП N 2500 від 30.09.2015р. «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам»\~визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст.ст.\~633,\~634,\~641,\~642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. З інформації по рахунку, наданої представником позивача, встановлено, що відповідач має особовий рахунок № [NUMBER] та ЕІС-код 56ХМ42А00090310R та в період з жовтня 2021 року по липень 2025 року (включно) за адресою: [ADDRESS] , споживав природний газ на загальну суму 75968,85 грн., який не оплачений. Відповідач є власником вказаного об`єкту нерухомості, що підтверджене інформаційною довідкою № 5005372810187-17252962625 від 11.08.2025 на підставі рішення суду 26.05.2010. З акту звірки від 25.09.2025 № 3975973-в вбачається, що станом на 25.09.2025 переплата відповідача за адресою: [ADDRESS] , складає 0,11 грн. З довідки про відсутність заборгованості від 25.09.2025 № 4011820-В вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] , ЕІС-код 56ХМ2А000910120W, має переплату 0,11 грн. та зазначено, що даний документ підтверджує, що за о/р [NUMBER] немає заборгованості за користування природним газом, інформацію надано без нарахувань за вересень 2025 року. За нормами\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до\~ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно із п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом пункту 5 частини 2\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~- індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до\~ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі №\~910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №\~917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі №\~902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі №\~917/2101/17. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. При розгляді даної справи суд не встановив, що відповідач є особою, яка має заборгованість за спожитий газ перед позивачем, а з наданих представником позивача доказів судом встановлено різні номери особових рахунків та ЕІС-кодів, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити через їх необґрунтованість. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed