Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №9874206 від 02.02.2023 в сумі 21525 грн., мотивуючи тим, що\~02.02.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №9874206 відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 7000 грн., який підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону. 27.04.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було кладено договір відступлення прав вимоги №95-МЛ/Т, за яким відбулося відступлення прав вимоги, зокрема і за кредитним договором №9874206 від 02.02.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума та розрахунок за кредитним договором №9874206 від 02.02.2023 було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги №95-МЛ/Т від 27.04.2023 та становить 21525 грн., з яких: 7000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14175 грн заборгованість за процентами, 350 грн. заборгованість за комісією. Відповідач не виконав зобов`язання перед банком. Заборгованість не погашена. Просить стягнути судовий збір та 8000 грн витрат на правничу допомогу. Відзив на позовну заяву не надано. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило, відзив на позовну заяву не надано. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в силу вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки не повідомив, відзив не надав. Згідно правової позиції Верховного суду у справі №755/17944/18 (постанова від 10.05.2023) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Суд також враховує, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "За закінченням терміну зберігання", "Адресат вибув", "Адресат відсутній", можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 215/7312/20 від 23.11.2023. 29.10.2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом на підставі частини другої статті 247\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 02.02.2023 [PERSON] звернулася з заявою-анкетою до ТОВ «Мілоан» з проханням надати кредит (а.с.13). Відповідно до договору про споживчий кредит №9874206 від 02.02.2023, укладеного між ТОВ «Мілоан»\~та [PERSON] , який підписаний електронними підписами сторін, одноразовим ідентифікатором, останній надано ліміт (сума) кредиту 7000 грн. на 105 днів з 02.02.2023. Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають суму зборів, платежів, та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 19355 грн в грошовому виразі та 961 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 32200 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущенням, що позичальник отримує кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконують свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі. Комісія за надання кредиту: 350 грн, яка нараховується з ставкою 5.00%. Проценти за користування кредитом 105 грн, які нараховуються за ставкою 0,10% від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом. Стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. (а.с.6-9). З додатку №1 до договору про споживчий кредит №9874206 від 02.02.2023 вбачається графік платежів, згідно якого відповідач 02.02.2023 отримав кредит в сумі 7000 грн. 350 грн. комісія за користування кредитом; 19005 грн - проценти за користування кредитом (а.с.9 на звороті). Згідно додатку №2 до договору [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту (а.с.10). Як вбачається з довідки про ідентифікацію [PERSON] , [INFO] , з яким укладено договір №9874206 від 02.02.2023 ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): Z49156 (а.с.11). ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання\~за\~договором\~виконало,\~а\~саме\~перерахувало\~відповідачу,\~як\~вбачається\~з\~квитанції\~№92727526\~від\~02.02.2023, кошти в сумі 7000 грн (а.с.11 на звороті). 27.04.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" укладено договір відступлення прав вимоги №95-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан», як первісний кредитор, відступило ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" за плату право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», а ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан» (а.с.15-17). Відповідно до додаткової угоди №1 до договору відступлення прав вимоги №95-МЛ/Т від 26.08.2023, сторони внесли зміни до договору форму реєстру боржників (а.с.17 на звороті). Відповідно до копії акту приймання-передачі Реєстру боржників від 27.04.2023до договору відступлення прав вимоги №95-МЛ/Т від 27.04.2023, ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" прийняло Реєстр Боржників та набуло право грошової вимоги. Загальна сума заборгованості (кредитного портфелю) 29806267,37 грн (а.с. 18 на звороті). Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №95-МЛ/Т від 27.04.2023 ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в розмірі 21525 грн (а.с.18). 12 вересня 2025 року на адресу [PERSON] надіслано досудову вимогу щодо сплати боргу в сумі 21525 грн. (а.с. 19 на звороті). Відповідно до довідки АТ «Укрсиббанк» від 03.12.2025, на ім`я [PERSON] у банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . 02.02.2023 на платіжну картку № [NUMBER] на відповідний рахунок власика банківської картки було зараховано платіж у сумі 700 грн призначення платежу «Кошти згідно договору 9874206» (а.с.35) IV. Норми права. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка в силу ч.2 ст.1054\~ЦК\~України застосовується до правовідносин у сфері кредитування, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до\~п.1)\~ч.1\~ст.\~512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). V. Оцінка суду. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо вважає, що існують підстави для задоволення позову. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти не повернув. З часу отримання позивачем права вимоги до №9874206\~від\~02.02.2023 заборгованість не сплачувалася. Розмір суми заборгованості підтверджується умовами укладеного договору. За таких обставин, з [PERSON] підлягає стягненню 21525 грн заборгованості за кредитним договором на користь позивача, який отримав право вимоги за кредитним договором. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). VІ. Процесуальні витрати. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь позивача 2422,40 грн. судового збору Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Ч.2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем наданий договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», відповідно до якого вартість наданих послуг за одну справу складає 8000 грн, акт №920 наданих послуг від 05.09.2025, згідно якого підтверджується, що об`єднанням «Апологет» надало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» наступні послуги: по боржнику [PERSON] , а саме: усна консультація 30 хв., ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 год., погодження правової позиції клієнта у справі 30 хв., складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта 3 год 30 хв., подання заяви до суду від імені клієнта 1 шт. Усього годин 6 год. 30 хв. (а.с.19). Враховуючи незначну складність справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, та обсяг необхідних адвокатом послуг, час, витрачений адвокатом на надання послуг, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на правничу допомогу, що відповідатиме критерію розумності їхнього розміру, виходячи з обставин цієї справи.

Outcome: approved