Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

07 липня 2025 року Приватне акціонерне\~товариство «Страхова\~компанія «ПЗУ\~Україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у розмірі 9 824,36 грн. в порядку регресу Як підставу позову позивач зазначає, що 13 січня 2021 року відбулася ДТП з вини відповідача. Цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована позивачем, який виплатив потерпілому страхове відшкодування у розмірі 9 824,36 грн. Однак, оскільки відповідач під час ДТП керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на підставі п.п. «а» п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV, позивач просить суд стягнути виплаченому потерпілому кошти в порядку регресу. Відповідач письмового відзиву на позов не подав. В судові засідання, які були призначені на 25 вересня 2025 року, 07 листопада 2025 року, 08 грудня 2025 року сторони не прибули. Представник позивача у позові просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач про причини неявки суд не повідомляв. Частиною першою статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але повторно не прибув у нього, враховуючи відсутність відзиву на позов та заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові\~матеріали справи,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги слід\~задовольнити повністю,\~з наступних\~підстав. Судом встановлено, що водій [PERSON] 13 січня 2021 року о 14 год. 02 хв. у м. Луцьку по вул. Шопена, 10, в порушення вимог п. 2.9А Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом DAEWOO MATIZ, д.н.з. [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у визначеному законодавством порядку у присутності двох свідків із застосуванням приладу Alkotest Drager 6820 ARHJ 0254. Результат огляду позитивний та становить 1, 76 % проміле. Тест № 1740. Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Він же, 13 січня 2021 року о 14 год. 02 хв. у м. Луцьку на перехрещенні доріг вул. Шопена, вул. Коперника, вул. Степана Бандери, керуючи транспортним засобом DAEWOO MATIZ, д.н.з. [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, в порушення п.16.11 Правил дорожнього руху, не дав дорогу транспортному засобу Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого спричинив зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Вказані обставини встановлені постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2021 року №161/1095/21, яка набрала законної сили та якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП. З матеріалів справи слідує, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля DAEWOO MATIZ, д.н.з. [NUMBER] ,, на момент ДТП була застрахована у позивача. Як слідує з матеріалів справи, на підставі заяви потерпілої сторони володільця автомобіля Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] , позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 9\~824,36 грн. Частиною першою статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» від\~01\~липня 2004\~року №\~1961-IV,\~який був\~чинним на\~момент ДТП,\~передбачено,\~що страховик\~після виплати\~страхового відшкодування\~має право\~подати регресний\~позов до\~страхувальника або\~водія забезпеченого\~транспортного засобу,\~який спричинив\~дорожньо-транспортну\~пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки позивач самостійно відшкодував шкоду замість відповідача, який визнаний винним у вчиненні ДТП, а також керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку, що позовні вимог про стягнення шкоди в порядку регресу є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 2\~422,40 грн.\~ На підставі наведеного та

Outcome: approved