Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором розмірі 32022,94 грн. та судових витрат, які складаються з 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Позовна заява мотивована тим, щовідповідачем було здійснено реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Лінеура Україна» і заповнено електронну заявку на отримання споживчого кредиту на сайті https://credit7.ua/. Після цього, ТОВ «Лінеура Україна» 23.06.2024 направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір №4759996 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору. Після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ITC ТОВ «Лінеура Україна». В результаті цього, 23.06.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4759996 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами даного договору ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалось надати відповідачу грошові кошти в сумі 7000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «Лінеура Україна», свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало відповідачу грошові кошти шляхом їх перерахування на картку № [NUMBER] , яку відповідач вказав при оформленні кредиту. Відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за Договором №4759996 від 23.06.2024, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором, а отже усвідомлювання фінансові зобов`язання перед ТОВ «Лінеура Україна». 24.01.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-02/25, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Свеа Фінанс», а ТОВ «Лінеура Україна» набуває Права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договір факторингу №01.02-02/25 від 24.01.2025, заборгованість відповідача за кредитним договором №4759996 складає: 32022,94 грн., з яких заборгованості за сумою кредиту 6999,99 грн., заборгованість по відсотках 21522,95, заборгованість за пеню/штрафами 3500,00 грн. Станом 07.11.2025 позовної заяви відповідач ухиляється від належного виконання зобов`язань, відтак позивач змушений звернутись до суду з вимогою про стягнення зазначеної вище заборгованості та понесених судових витрат. 10.11.2025 суддею отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача,/а.с.34/. Ухвалою від 10.11.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 08.12.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення,/а.с.35/. Дана ухвала направлялась сторонам по справі. Кореспонденція, яка направлялась відповідачу, повернута з причин «закінчення встановленого терміну зберігання»,/а.с.37 /. Крім цього, відповідача було повідомлено про дату, час, місце та порядок розгляду даної справи шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті «Судової влади України» за посиланням https://dgm.lv.court.gov.ua/sud1306/gromadyanam/vyklyky/,/а.с./. За таких обставин, суд, у відповідності до вимог п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав. Строк на його подання сплив. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтями\~12,\~81ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 23.06.2024 між ТОВ «Лінуера Україна» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (www.credit7.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Лінеура Україна», було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту,/а.с.6-15/. Перед підписанням договору [PERSON] ознайомився з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору, а також паспортом споживчого кредиту,який містить усі істотні умови договору,/а.с.17-19/. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Так, на виконання зазначених вимог, [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор 44307 для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Згідно з умовами договору, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалось надати [PERSON] грошові кошти в сумі 7000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,50% на день. В окремих випадках, встановлених Договором (що в свою чергу не передбачають неналежне виконання позичальником зобов`язань) може застосовуватися знижена (акційна) процентна ставка, яка становить 0,45% на день. ТОВ «Лінеура Україна» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яка знаходиться у електронних доказах по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість у сумі 32022,94 грн. 24.01.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-02/25, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Свеа Фінанс», а ТОВ «Лінеура Україна» набуває Права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Договір факторингу наданий позивачем та наявний в електронних матеріалах справи. Відповідно до Реєстру Боржників №1 до Договору Факторингу №01.02-02/25 від 24.01.2025, який долучений до електронних доказів справи, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права вимоги до відповідача у загальному розмірі 32022,94 грн., з яких 6999,99 грн. заборгованість за сумою кредиту; 21522,95 грн. заборгованість по відсотках 21522,95 грн., заборгованість за пенею/штрафами 3500,00 грн. Оскільки будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було, а відтак, наданий позивачем розрахунок заборгованості суд вважає правильним. Отже, право позивача порушене невиконанням свого зобов`язання з повернення кредиту відповідачем, а тому підлягає судовому захисту. Як визначається ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначено вище, позивач надав суду докази того, що перехід права вимоги відбувся належним чином. Доведеною є обставина отримання [PERSON] грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені договором позики і взяті на себе зобов`язання остання не виконав, у передбачені строки кошти та нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Отже, зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання щодо сплати коштів за договором позики не виконував, допустив заборгованість, тому наявні підстави для стягнення у примусовому порядку. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином суд вважає, що докази надані позивачем щодо заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Свеа Фінанс» є належними та допустимими, а тому позов в частині стягнення заборгованості за сумою кредиту у розмірі 6999,99 грн. та заборгованістю по відсотках у розмірі 21522,95 грн. підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею/штрафами в розмірі 3500,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також, Законом України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64» на території України введено військовий стан, який згодом на підставі Указів Президента продовжувався та триває на час розгляду даної справи в суді. При цьому, у електронних матеріалах справи наявнийрозрахунок заборгованості за кредитним договором №4759996 від 23.06.2024, який проведений за період з 23.06.2024 по 24.01.2025. Таким чином, з огляду на положення норми пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яка поширюються на спірні правовідносини, [PERSON] як позичальник звільнений від обов`язку сплати на користь позивача пені/штрафу за прострочення ним виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, оскільки на час укладення та дії кредитного договору, а також розгляду справи у суді та ухвалення у ній рішення в Україні діяв та продовжує діяти воєнний стан. За наведених обставин, аргументи сторони позивача про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа фінанс» пені/штрафу в розмірі 3500,00 грн. суд вважає необґрунтованими та безпідставними, а тому такі задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2422,40 грн. підтверджено відповідною платіжною інструкцією №306 від 28.10.2025 /а.с.5/. Враховуючи вищевикладене, оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2157,63 грн., виходячи з розрахунку 28522,94 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (ставка судового збору) : 32022,94 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 2157,63 грн., що буде пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved