Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Ейс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9844180 від 06.07.2024 у розмірі 11\~710,40 грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 06.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №00-9844180 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 5980,00 грн, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки на користування ним відповідно до умов, визначених у договорі. 20.01.2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу № 20012025-МК/Ейс, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором та відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача суму 11710,40 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «Ейс» в сумі 11710,40 грн, з яких: 5980,00 грн заборгованість по кредиту, 5730,40 грн заборгованість по несплаченим відсоткам. На підставі вищенаведеного, позивач просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 11710,40 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень. Ухвалою Іршавського районного суду від 21.10.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У прохальній частині позовної заяви просить проводити розгляд справи у відсутність представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Поштова кореспонденція судом направлялася на адресу реєстрації місця проживання відповідача, встановленої в порядку передбаченому ч.ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України, однак поштовий конверт повернувся до суду з відміткою причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою», а отже в силу приписів п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст.\~280\~ЦПК України провести заочний розгляд справи та, згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06.07.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-9844180, який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 73866, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача [PERSON] (а.с.27-36). За умовами договору товариство зобов`язалось надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.1 Договору). Сторони визначили у договорі: суму ліміту кредитної лінії 5200,00 грн, строк дії кредитної лінії 360 календарних днів, стандартну процентну ставку 1,45 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, комісію за надання кредиту 780 грн, денну процентну ставку при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії 1,5% (п.п. 1.2, 1.3, 1.5, 1.7 Договору). Відповідно до п.2.8 Договору кредитодавець зобов`язався надати кредит 06 липня 2024 року, перерахувавши 5200,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (а.с.24-26). Графік платежів за договором доведено до відома відповідача інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (а.с.37). Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] , з яким укладено договір №00-9844180 від 06.07.2024 року, ідентифікований ТОВ «Макс Кредит». Акцепт договору позичальника (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) 73866, дата відправки ідентифікатора позичальнику 06.07.2024 (а.с.57). Відповідно до інформаційної довідки з додатками до неї від 06.02.2025, ТОВ «Платежі Онлайн» 06.07.2024 року о 19 год 59 хв перераховано кошти в розмірі 5200 грн. на платіжну [NUMBER] , номер транзакції 42028-51649-73794 (а.с.50-52). 20 січня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу №20012025-МК/Ейс, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с.58-68). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 20012025-МК/Ейс від 20 січня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9844180 від 06.07.2024 в загальному розмірі 11710,40 грн., з яких 5980 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5730,40 грн. заборгованість за відсотками (а.с.69-70). Згідно детального розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 00-9844180 від 06.07.2024 становить 11710,40 грн., з яких 5980 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5730,40 грн. заборгованість за відсотками (а.с.75-76). Згідно статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1статті 1078 ЦК України). Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не спростовано факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» за договором кредитної лінії №00-9844180 від 06.07.2024, укладеним між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] .. Відповідно до частин першої, третьої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1ст. 1048 ЦК). Згідно з частиною першою статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором належним чином не виконав, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 11710,40 гривень. Стосовно заявленої представником позивача вимоги про відшкодування витрат понесених на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 7000,00 грн суд виходить з такого. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. Надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, а також враховуючи виконання роботи адвокатом у відповідності до детального опису робіт (наданих послуг), суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність справи. Суд також вважає, відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача [PERSON] в користь ТОВ «ФК «Ейс» 2 422,40 гривень судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved