Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із даною позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтувано тим, що 24.10.2010 між сторонами був укладений шлюб. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем і їй важко забезпечувати всі матеріальні потреби дітей для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, в тому числі і на продукти харчування, лише виключно на прохання позивачки про потребу у коштах для придбання одягу та інших речей для дітей. У задоволенні повсякденних потреб дітей участі не бере. Відповідач займається підприємницькою діяльністю та отримує від неї дохід. Інших утриманців відповідач не має, а тому може забезпечувати без непоодиноких прохань позивачки належний рівень життя, необхідний для розвитку дітей та сплачувати аліменти на їх утримання до досягнення ними повноліття. В даний час стосунки між сторонами доволі напружені, оскільки відповідач повідомив, що забере у неї все майно набуте у спільному шлюбі та залишить без нічого. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.09.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в поданій заяві просила провести судове засідання без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в поданій заяві просив провести розгляд справи без його участі з врахуванням попередніх заяв та клопотань. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 11, 14, 17). Згідно копії довідки КК «Жмеринкакомунсервіс» від 08.09.2025 №1028 діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні матері [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків станом на 02.10.2025, наданого відповідачем [PERSON] інформація щодо джерел/сум виплачених доходів та утриманих податків в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків відносно [PERSON] відсутня (а.с. 30). Відповідно до постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.11.2025 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. (а.с. 35-37). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст.7СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ст. 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При вирішенні даного спору суд враховує вказані вище норми права та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, а саме вік дітей (станом на день розгляду справи дітям виповнилося 9, 11 та 13), а також враховує обов`язок та відповідальність батьків за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дітей, а отже, й обов`язок батька дітей, який з ними не проживає дбати про здоров`я і матеріальний добробут дітей виходячи тільки з найкращих інтересів дітей. Також суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які з ним не проживають, а проживають разом із матір`ю. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дітей в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 08.09.2025 року, задовольнивши таким чином позовні вимоги повністю. Оскільки позивач при зверненні до суду з цим позовом була звільнена від сплати судового збору, тому згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1211,20 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved