Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося з позовом, в якому зазначає, що 23.07.2024 року між Товариством і відповідачем був укладений кредитний договір (оферти) № 23.07.2024-100000068, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 11 000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів, строком на 140 днів зі сплатою процентів у розмірі 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на якии? надається кредит. Дата повернення (виплати) кредиту 09.12.2024. Умовами договору визначено, що проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Умовами договору передбачено комісію за надання кредиту в розмірі 20% від суми кредиту, що дорівнює 2200 грн. Відповідно до п. 4.1. Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах и?ого строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту - перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-28XX-XXXX-0210. Відповідачем електронним цифровим підписом було підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору, отримано на свіи? рахунок кошти у вищевказаному розмірі, тим самим акцептовано умови договору. Крім того, під час укладення кредитного договору відповідач пройшов ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку. ТОВ «Споживчии? центр» своі? зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу, відповідач своі? зобов`язання за договором належним чином не виконує. Станом на 09.12.2024 заборгованість становить 31\~654,98 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11 000 грн, процентів 13 860 грн, комісії 1294,98 грн, неустойки 5500 грн. Отже, відповідачем порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчии? центр». За цих\~підстав Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Споживчии?\~центр» просить\~стягнути з\~ [PERSON] на\~свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 31\~654,98 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 липня 2025 року, враховуючи предмет та ціну позову, категорію справи, яка в силу частини 6 статті 19 ЦПК України є малозначною, у справі було відкрито спрощене позовне провадження, яке постановлено здійснювати без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданих до неї документів була надіслана відповідачу та встановлений строк для подання відзиву протягом п?ятнадцяти днів. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не надав. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від відповідача не надходило. Отже, судом проведений заочний розгляд справи за наявними матеріалами. Відповідно до положень частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до частини 4 статті 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 268 ЦПК України). Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню. Судом установлено, що 23.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» і відповідачем був укладений в електронній формі кредитний договір № 23.07.2024-100000068, згідно з яким (п. 3.1. Договору) кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Перед укладення кредитного договору відповідач шляхом підписання одноразовим ідентифікатором була ознайомлена із Пропозицією про укладення кредитного договору (оферта), зокрема умовами кредитування (сумою (лімітом) кредиту, розміром процентної ставки за користування кредитними коштами, загальними витратами по кредиту, орієнтовною загальною вартістю кредиту, реальною річною процентною ставкою. Відповідачем була підписана одноразовим ідентифікатором заявка кредитного договору № 23.07.2024-100000068, згідно з яким їй надається кредит у сумі 11 000 грн. Сторони погодили строк кредитування - 140 днів з дати надання кредиту, дату повернення (виплати) кредиту 09.12.2024, процентну ставку в розмірі 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на якии? надається кредит, а також сплату комісії за надання кредиту 20 % та неустойки за невиконання/неналежного виконання зобов`язань у розмірі 110 грн за кожен день невиконання/ неналежного виконання зобов`язання. Відповідно до п. 4.1. Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах и?ого строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту - перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-28XX-XXXX-0210. Здійснення транзакції підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» . Згідно з довідкою-розрахунком заборгованість за кредитним договором № 23.07.2024-100000068 від 23.07.2024 становить 31\~654,98 грн, з яких: 11 000 грн основний борг, 13 860 грн проценти, 1294,98 грн комісія, 5500 грн неустойка. Проценти нараховані за період з 23.07.2024 09.12.2024. При вирішенні між сторонами спору суд керується наступним: Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з абз. 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. При цьому в статті 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини 12 статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою,\~другою статті\~551\~ЦК України\~предметом неустойки\~може бути\~грошова сума,\~рухоме і\~нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. В силу статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає доведеним, що відповідач, уклавши кредитний договір в електронній формі на погоджених умовах та отримавши кредитні кошти, свої зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів та інших сум, передбачених договором, не виконала, суму боргу не повернула, що підтверджується наявною заборгованістю. Доказів на спростування існуючої заборгованості або її конкретного розміру відповідач суду не надала, умови кредитного договору не оспорювала. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором № 23.07.2024-100000068 від 23.07.2024 в розмірі 31\~654,98 грн, з яких: 11 000 грн заборгованість за кредитом, 13 860 грн проценти, 1294,98 грн комісія, 5500 грн неустойка. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Згідно з частиною 1\~статтею 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved