Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

02 липня 2025 року до суду надійшла позовна заява ЖБК «Ленінський-33» до [PERSON] про стягнення з відповідачки як власниці квартири за адресою: [ADDRESS] заборгованості зі сплати щомісячних внесків на управління багатоквартирним будинком та прибудинкової території у розмірі 16757,69 грн, тому числі інфляційних нарахувань та 3% річних. В\~обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що відповідачка є власницею квартири [ADDRESS] , та споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території,\~які надає позивач. Проте вона належним чином не сплачує внески на утримання багатоквартирного будинку, внаслідок чого за період з 01 квітня 2017 року по 31 травня 2025 року за нею утворилася заборгованість у розмірі 12101,22 грн, на яку позивач нарахував інфляційні втрати 3573,16 грн, та 3 % річних 1083,31 грн, що стало підставою для звернення до суду. У своєму позові позивач також просив вирішити питання про розподіл судових витрат. 23 липня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання 04 грудня 2025 року не з`явилися, повідомлялися належним чином. В матеріалах\~справи є\~клопотання представниці\~позивача про\~розгляд справи\~у її\~відсутності та\~підтримання позовних\~вимог,\~в якій\~також не\~заперечувала проти\~заочного розгляду\~справи. Відповідачка повідомлялася про слухання справи шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте кореспонденція повернулася до суду без вручення адресату з довідками АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою», тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вона вважається повідомленою належним чином. Враховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що 02 жовтня 1980 року створений ЖБК «Ленінський-33», метою якого є задоволення економічних, соціальні житлових і інших потреб членів ЖБК на основі об`єднання їх особистих інтересів, розподіл між ними ризиків, витрат, розвитку їх самоорганізації, самоврядування і самоконтролю. На сьогодні ЖБК «Ленінський-33» надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території мешканцям будинку по [ADDRESS] . [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 01 жовтня 2012 року є власницею квартири [ADDRESS] . Відповідно до Статуту ЖБК «Ленінський-33» член кооперативу зобов`язаний вчасно здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, вносити платежі в розмірі, встановленому загальними зборами членів ЖБК. Рішенням загальних зборів членів ЖБК «Ленінський-33» від 03 січня 2017 року затверджено калькуляцію утримання житла та з 1 січня 2017 року встановлено такі членські внески в розмірі вартості утримання житла та прибудинкової території, зокрема для будинку по [ADDRESS] , для 1-го поверху 3,24 грн/кв.м, для 2-9 поверхів 3,80 грн/кв.м. З 23\~червня 2024\~року рішенням\~загальних зборів\~членів ЖБК\~«Ленінський-33»\~затверджено щомісячний\~внесок для\~власників житлових\~та/або\~нежитлових приміщень на витрати з управління багатоквартирним будинком у розмірі: 6 грн за 1 кв.м. Для виконання завдань та предмету, які зазначені у Статуті ЖБК, позивач уклав ряд колективних договорів, а саме з ФОП [PERSON] про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів; з ТОВ «Інфокс» про надання послуг з централізованого водопостачання, з TOB «Еко-Ренесанс» на вивіз твердих побутових відходів. Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання з утримання будинку та прибудинкової території належним чином не виконувала. Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що за власницею квартири [ADDRESS] існує заборгованість за надані позивачем послуги на загальну суму 12101,22 грн, яка нарахована за період з 01 квітня 2017 року по 31 травня 2025 року. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово- комунальних послуг належать: 1) \~ \~ \~ \~житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонтспільного майна багатоквартирного будинку; 2) \~ \~ \~ \~комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з частинами 1, 2 ст. 10 даного Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. За положенням ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» користувач житла (власник) зобов`язаний щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. За п. 6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово- комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 384 Цивільного кодексу України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до положень статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). За нормами ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників (п. 5 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону). Змістовний аналіз зазначених норм свідчить про те, що відповідачка в силу Закону є співвласником багатоквартирного будинку [ADDRESS] , а відтак на неї покладається зобов`язання дотримуватися обов`язків члена кооперативу для належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. [PERSON] , як власниця квартири [ADDRESS] зобов`язана здійснювати оплату встановлених ЖБК щомісячних платежів з утримання будинку та прибудинкової території, проте допустила заборгованість, яка за період з 01 квітня 2017 року по 31 травня 2025 року складає 12101,22 грн та підлягає стягненню з неї в судовому порядку. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов`язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати внесків на утримання будинку, якій кореспондується правом вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, до таких правовідносин застосовується і норма ст. 625 ЦК, що встановлює обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Так, постановою КМ України від 05 березня 2022 № 206 врегульовано деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану в України, зокрема, установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, однак дана постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року, Своєю постановою № 1405 від 29 грудня 2023 року Кабінет Міністрів України скасував заборону на припинення надання житлово-комунальних послуг, нарахування штрафів та пені, а також на стягнення заборгованості з населення за житлово-комунальні послуги, яку запровадив 5 березня 2022 року постановою № 206. Отже, нарахування штрафних санкцій позивачем здійснювалося з 01 квітня 2017 року по 23 лютого 2023 року та з 01 грудня 2023 року по 01 травня 2025 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що внаслідок порушення грошового зобов`язання позивачем на підставі ч.2 ст.625 ЦК України на суму заборгованості нараховано 3% річних в розмірі 1083,31 грн та інфляційні втрати в розмірі 3573,16 грн. Наведені позивачем розрахунки відповідачкою не спростовувалися. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ЖБК «Ленінський-33» є доведеними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. За нормами ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат правничої допомоги позивачем надано договір про надання правової допомоги від 23 червня 2025 року, укладений між ЖБК «Ленінський 33» в особі голови правління Михайлової Н.С., і адвокатським бюро «Бороган», акт приймання-передачі виконаної роботи від 01 липня 2025 року на суму 8000 грн. Ураховуючи вказані норми, нескладність справи, розгляд якої здійснено судом в порядку спрощеного провадження, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення правничої допомоги підлягає частковому задоволенню у розмірі 5000 грн. При вирішенні питання про стягнення правничої допомоги судом враховано правові висновки Верховного Суду у справах № 755/9215/15-ц, №922/445/19. Згідно з нормами ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу;2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивач також просив стягнути вартість витрати, пов`язаних із виготовленням копій поданих до суду документів, на підтвердження чого надав суду договір про надання друкарських послуг, укладений між позивачем та ФОП [PERSON] , який надає послуги, в тому числі фотокопіювання, підготовка документів та інша спеціалізована допоміжна офісна діяльність (82.19), додаткову угоду до нього № 2 від 01 липня 2025 року та акт приймання-передачі наданих послуг із тиражування документів для формування позовної заяви до [PERSON] для подачі до суду на суму 1305 грн. Враховуючи вказану норму ст.133 ЦПК України такі витрати не відносяться до судових, тому не підлягають задоволенню. Згідно зі ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути судовий збір, сплачений за подачу позову в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved