Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 15.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №956475, за умовами якого відповідачу видано кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Після укладення цього договору Товариство із використанням даних відповідача, зазначених у кредитному договорі, створює останньому особистий кабінет в своїй інформаційно-телекомунікаційній системі, доступ до якої забезпечується відповідачу через веб-сайт. Товариство зобов`язане перерахувати кошти на рахунок в форматі IBAN/платіжну картку, вказану споживачем. За користування кредитними коштами нараховуються відсотки в межах строку надання кредиту, процентна ставка\~фіксована та залежить від періоду її встановлення. На підставі укладеного договору та платіжного документу ТОВ «Слон Кредит» перерахувало відповідачу кредитні кошти у розмірі 20000,00 грн. Відповідач кредитні зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в розмірі 41358,66 грн., з яких: 19111,55 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 22247,11 грн. сума заборгованості за відсотками. Товариством 31 липня 2024 року направлено відповідачу досудову вимогу вих. №3295318898-АВ, однак заборгованість не погашена. 23 липня 2024 року згідно з умовами договору факторингу №2307-24 ТОВ «Слон Кредит» відступило право вимоги за кредитним договором №956475 від 15.03.2023 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 41358,66 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області від 25.08.2025 року відкрито провадження у справі та визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надсилались копія ухвали суду про відкриття провадження у порядку спрощеного провадження та копія позовної заяви з додатками, проте заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду від нього не надходило. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що 15.03.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №956475, який позичальник підписав власноручно. Відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 15.03.2025 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами Договору. У п.1.3. Договору вказано, що сума кредиту складає 25000,00 грн. Згідно п.1.4. узгоджено, що строк кредиту 731 дні. Пунктом 1.5. Договору передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) - 25 % в день (9125 % річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 100 % річних. В п.1.7. Договору обумовлено, що орієнтовна річна процента ставка на дату укладення договору складає 258,81%, а згідно п.1.8. орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 64111,50 грн. Згідно п.2.1. Договору кошти кредиту надаються ТОВ у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 20000 грн. на поточний рахунок споживача № [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК», через (транзитний рахунок) [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК»; у розмірі 5000,00 грн. на користь ТОВ з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5. Договору. Згідно зазначеного пункту сплата процентів за перший день кредитування кредитом здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає ТОВ утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу/а.с.19-22/. Також, 15.03.2023 року [PERSON] власноручно підписав Заяву-анкету у ТОВ «Слон Кредит», яка містить його контактну інформацію, та підписанням якої він приєднався до публічної пропозиції ТОВ «Слон Кредит» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 15.03.2023 року/а.с.22 зворотний бік -23/. Крім того, 15.03.2023 року [PERSON] власноручно підписав паспорт споживчого кредиту у ТОВ «Слон Кредит», який містить дані кредитодавця і кредитного посередника; відомості про суму кредиту 25000,00 грн., строк кредитування 731 день, про спосіб та строк надання кредиту; щодо орієнтовної реальної річної відсоткової ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: відсоткова ставка 100% річних; відсотки за перший день користування кредитом 25% в день (9125% річних); загальні витрати за кредитом 39111,50 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 64111,50 грн.; реальна річна відсоткова ставка 258,81% річних; про порядок повернення кредиту, відповідно до графіку. Ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 15.03.2023 року/а.с.23 зворотний бік - 24/. Також [PERSON] підписав таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту №956475 від 15.03.2023 року (Графік платежів), згідно якої мав повертати кредит у розмірі 25000,00 грн. та проценти за користування ним щомісячними платежами 15 числа кожного місяця з 15 березня 2023 року по 15 березня 2025 року/а.с.24 зворотний бік 25/. ТОВ «Слон Кредит» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №956475 від 15.03.2023 року, перерахувавши 15 березня 2023 року на зазначений у договорі рахунок № [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК» грошові кошти у розмірі 20000,00 грн., призначення: перерахування коштів згідно кредитного договору №956475 від 15.03.2023 року, [PERSON] , що підтверджується копією платіжної інструкції №18943/а.с.35/. 23.07.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджі Фінанс» було укладено Договір факторингу №2307-24, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Діджі Фінанс» право грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту №956475 від 15.03.2023 року, що укладений між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] , що підтверджується Витягом з Додатку до Договору факторингу №2307-24 від 23.07.2024 року/а.с.13/. ТОВ «Діджи Фінанс» через представника 31 липня 2024 року направило [PERSON] досудову вимогу щодо сплати заборгованості у розмірі 41358,66 грн/а.с.37/. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530\~ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до частини 1 статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частин 1, 2 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). У частині 1 статті 1055\~ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом частини 2 статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1 статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилявся від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №956475 від 15.03.2023 року. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частин першої, п. 1, 2 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до положень частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України). Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22). Зазначена правова позиція є незмінною, вона безпосередньо передбачена положеннями пункту 1 частини другої статті 137, частини восьмої статті 141 ЦПК України. Представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. На підтвердження\~понесення таких\~витрат представник\~позивача надав:\~договір про\~надання правової\~допомоги №42649746\~від 01\~січня 2025\~року,\~додаткову угоду\~№956475\~до договору\~№42649746\~про надання\~правової допомоги\~від 01\~січня 2025\~року,\~акт №956475\~про підтвердження\~факту надання\~правничої (правової)\~допомоги адвокатом\~(виконання\~робіт,\~надання послуг) від 30.05.2025 року на загальну суму 6000,00 грн., детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М., відповідно до якого загальна вартість робіт, наданих послуг адвокатом складає 6 000 грн/а.с.9,15-18,34/. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, її публічним інтересом, суд вважає, що підлягають до задоволенню витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень. Відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved