Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» Гурський Г.Ю. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» заборгованості за кредитним договором №2566303346-509816 від 04.11.2021 в розмірі 11925,60 грн., що складається з: заборгованості за сумою кредиту: 4000,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування позикою: 7925,60 грн. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 04 листопада 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Кошельок» було укладено договір № №2566303346-509816 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Зазначений договір укладено згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про споживче кредитування», Правил надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок». Однак відповідачка не виконала свої зобов`язання за укладеним договором та не повернула кредит та не сплатила проценти, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду у відповідачки за договором №2566303346-509816 від 04.11.2021 утворилась заборгованість у розмірі 11925,60 грн. Представник позивача ТОВ «Кошельок» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, однак заперечувала щодо стягнення з неї витрат на правничу допомогу. Також просила суд розстрочити виконання рішення суду щомісячними платежами в рівних частинах строком на шість місяців, мотивуючи тим, що вона ніде не працює, хворіє, а також допомагає сину який має важке захворювання. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 листопада 2021 між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено договір №2566303346-509816 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно даного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 4000 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором (п. 1.1. договору); тип кредиту споживчий кредит (п. 1.2. договору). Як встановлено судом, кредитування, становить 14 днів (п. 2.1. договору). Дисконтна відсоткова ставка, становить 0,01% на добу за початковий строк кредитування (Лояльний період) визначений п. 3.6. п. 3.7. п. 3.7. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків); Базова процентна ставка, становить 2.2% на добу за продовжений строк користування кредитом визначений п. 3.5., п. 3.6., п. 3.7., п. 3.8. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 4. графіку розрахунків). Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] , яку [PERSON] вказала в особистому кабінеті як банківська картка на яку Кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно договору № 2566303346-509816 від 04.11.2021 року. Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 18.11.2021 року до 15.02.2022 року, за ставкою 2,2% на добу. Згідно розрахунку заборгованості загальна сума боргу відповідачки за договором №2566303346-509816 від 04.11.2021 року становить 11925,60 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту: 4000,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування позикою: 7925,60 грн. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідачка не виконала свої зобов`язання в повному обсязі за договором про надання споживчого кредиту №2566303346-509816 від 04.11.2021 р. Відповідно до детального розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором за відповідачкою утворилась заборгованість в сумі 11 925,60 грн. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2566303346-509816 від 04.11.2021 р. в розмірі 11925,60 грн., з яких: 4000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту, 7925,60 грн. - заборгованість за відсотками. За правилами ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суду рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відтак, позивачу підлягають поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору належить стягнути на користь позивача з відповідача. Стосовно вимог позивача, в частині стягнення з відповідача судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,0 грн., то в цій частині витрати підлягають зменшенню, виходячи з наступного. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020р. у справі №755/9215/15-ц). В матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги від 12.02.2025, додаток до договору про надання правничої допомоги від 12.02.2025 року. Проаналізувавши вартість і обсяг наданих адвокатом позивачу послуг та виконаних робіт у даній цивільній справі, зважаючи на її складність в контексті пред`явлених вимог та кількість поданих представником процесуальних документів, розмір суми заборгованості за кредитним договором, яка підлягала стягненню з відповідача, а також час, який необхідний адвокату на їх підготовку та прийняття участі у розгляді справи, суд дійшов до висновку, що сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 3000,00 грн., яка є обґрунтованою та відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушена була понести сторона позивача у цій справі, при цьому судом враховано, що заявлена стороною позивача сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт в інтересах позивача, не відповідає критеріям розумності їхнього розміру та справедливості розміру стягнутих за сторони позивача коштів. Суд враховує доводи відповідачки про скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідач в судовому засіданні просила розстрочити виконання рішення суду, мотивуючи важким матеріальним становищем та наявністю в неї та її сина захворювань, що підтверджується консультативними висновками від 03.12.2025 р. та 04.12.2025 року. З урахуванням положень ч. 1 ст. 267 ЦПК України, враховуючи клопотання відповідача, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду строком на шість місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved