Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1.1. У листопаді 2025 року Черкаська міська рада звернулася до суду з указаним позовом, просить стягнути з [PERSON] на користь міського бюджету м.\~Черкаси безпідставно утримувані кошти у розмірі 10 108,18 грн. Стягнути з [PERSON] на користь міського бюджету м. Черкаси безпідставно отримувані кошти у розмірі 10 108,18 грн. Здійснити розподіл судових витрат, стягнувши судовий збір на користь платника - департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради. 1.2. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до інформаційних довідок з ДРРП №\~441867757 від 02.09.2025, № 441859182 від 02.09.2025 та довідок КП «ЧООБТІ» від 11.07.2025 та 21.07.2025 - [PERSON] та [PERSON] є власниками частини нежитлового приміщення торгового центру по [ADDRESS] , а саме по 1/2 частці у праві власності: - РНМ 38004160 площею 60,5 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 26.10.2012 виданого Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради; - РНМ 38366605 площею 43,58 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності САЕ310528 від 10.08.2012 виданого Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради. Загальна площа зазначених приміщень становить 104,08 кв.м. (60,5 + 43,58 = 104,08), отже, з урахуванням рівності часток, кожному з відповідачів належить по 52,04 кв.м. 1.3. Вищевказане нерухоме майно відповідачів розташовано відповідно на земельній ділянці площею 0,9456 га, кадастровий номер: 7110136700:03:026:0002. 1.4. Згідно з витягом із Державного земельного кадастру (надалі - ДЗК) від 17.01.2024 №НВ-0000094182024, вбачається, що земельна ділянка площею 0,9456 га, кадастровий номер: 7110136700:03:026:0002, зареєстрована 04.02.2014. 1.5. З моменту набуття права власності на вищевказане нерухоме майно, відповідачі не оформили правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою під вказаним нерухомим майном відповідно до їх частки у праві власності та здійснювали фактичне користування земельною ділянкою без здійснення оплати за таке фактичне користування. 1.6. Відповідно до відомостей, що містяться у довідці КП «ЧООБТІ» від 29.05.2024 № 343, загальна площа всіх приміщень торгового центру літ. А-2, 1 пд, 2 пд, 3 пд становить 24652,6 кв.м. 1.7. Згідно з інформаційною довідкою з ДРРП №446537508 від 07.10.2025 за адресою [ADDRESS] також розміщено приміщення торгового центру літ. А'-2 площею 2546,7 кв.м. 1.8. З огляду на вищезазначене, загальна площа нерухомого майна, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , становить 27199,3 кв.м. (24652,6+2546,7). 1.9. Рішенням Черкаської міської ради № 2-1312 від 25.06.2015 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. У розділі Положення наявна таблиця, з пункту 4 якої вбачається, що за земельні ділянки яким КВЦПЗ присвоєно 03.15 ставка орендної плати за користування такими земельними ділянками становить 3% від їх нормативно-грошової оцінки. 1.10. Рішеннями Черкаської міської ради №2-2219 від 27.06.2017 та №2-4690 від 27.06.2019 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. У розділі 8 Положень наявна таблиця, з пункту 7 яких вбачається, що за земельні ділянки яким КВЦПЗ присвоєно 03.15 ставка орендної плати за користування такими земельними ділянками становить 9% від їх нормативно-грошової оцінки. 1.11. Згідно з розрахунком, за час фактичного користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період з 08.05.2017 (в межах загального строку позовної давності) по 10.10.2025 (по дату нарахування з метою звернення до суду), розмір заборгованості відповідачів становить по 10 108,18 грн у кожного. 1.12. За таких обставин, у зв`язку з фактичним користуванням відповідачами земельною ділянкою та ухиленням від сплати безпідставно збереженої за рахунок Черкаської міської ради орендної плати, порушенням прав територіальної громади м. Черкас через ненадходження грошових коштів до місцевого бюджету, Позивач вважає за необхідне стягнути з відповідачів безпідставно утримувані грошові кошти за таке фактичне користування земельною ділянкою. 1.13. Відзив на позовну заяву відповідачами не надано. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою судді Соснівського районного суду міста Черкас від 12 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 2.2. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 2.3. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, до початку першого судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, також зазначила, що розуміє, що за результатами цієї заяви суд прийме рішення про задоволення позову. Враховуючи зміст цієї заяви, просить стягнути з неї 1/2 частину судового збору. 2.4. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, до початку першого судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, також зазначив, що розуміє, що за результатами цієї заяви суд прийме рішення про задоволення позову. Враховуючи зміст цієї заяви, просить стягнути з нього 1/2 частину судового збору. 3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини 3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 3.6. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. 3.7. Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 120 Земельного кодексу України (надалі- ЗК України), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. 3.8. Положенням ч. 1 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. 3.9. Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди земельної ділянки із земель комунальної власності укладається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування. 3.10. Відповідно до ст. ст. 116, 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. 3.11. Частина 1 ст. 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. 3.12. Згідно з ч. 1 ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату. 3.13. Статтею 14 ПК України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. 3.14. За змістом вказаних приписів, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. 3.15. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. 3.16. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (аналогічний висновок сформульований Верховним Судом України у постанові від 02.03.2016 у справі № 6-3090цс15). 3.17. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає тужливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України (аналогічний висновок сформульований Верховним Судом України у постанові від 02.10.2013 у справі №6-88цс13). 3.18. За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондиційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювана шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) манно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість нього майна. 3.19. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно (частина перша статті 1212 ЦК України). 3.20.\~Верховний Суд\~вже неодноразово\~наголошував у\~постановах від\~23.05.2018\~у справі\~№ 629/4628/16-ц,\~від 20.11.2018\~у справі\~№ 922/3412/17,\~від 28.02.2020\~у справі\~№ 913/169/18\~та ін.,\~що до\~моменту оформлення\~власником об`єкта\~нерухомого майна\~права оренди\~земельної ділянки,\~на якій\~розташований цей\~об`єкт,\~відносини з\~фактичного користування\~земельною ділянкою\~без укладеного\~договору оренди\~та -недоотримання\~її власником\~доходів у\~вигляді орендної\~плати є\~за своїм\~змістом кондикційними.\~Фактичний користувач\~земельної ділянки,\~який без\~достатньої правової\~підстави за\~рахунок власника\~цієї ділянки\~зберіг у\~себе кошти,\~які мав\~сплатити за\~користування нею,\~зобов`язаний\~повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України. Тобто, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладання договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати, є наслідком безпідставного утримування відповідачем у себе коштів, і за своїм змістом є кондикційними. 3.21. За змістом частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, рухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлових приміщень, які належать відповідачам, неможливе без відповідної земельної ділянки. Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, а тому, у зв`язку з користуванням відповідачами нежитловими приміщеннями презюмується їх спільне користування усією спірною земельною ділянкою, якщо іншого не доведено. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 02.06.2020 у справі № 922/2417/19. 3.22. Верховний Суд, у постанові від 05.09.2019 у справі № 808/5913/15 дійшов до висновку, що обов`язок зі сплати коштів за користування земельною ділянкою виникає саме з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Аналогічна позиція була викладена в постанові Верховного Суду від 07.12.2023 у справі № 160/16601. 3.23. Відповідно до пункту 286.6 статті 286 ПК України, за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб: пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності. За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з т урахуванням прибудинкової території. 3.24. Верховний Суд у постанові від 17.08.2022 по справі № 922/1646/20 зазначив, що Верховний Суд вважає обґрунтованим та правомірним застосування судами попередніх інстанцій пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України за аналогією у спірних правовідносинах та дійшов висновку, що розрахувати суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці, можливо, а тому розрахунок позовних вимог, який містить у собі саме такий алгоритм, не суперечить вимогам закону, є раціональним та справедливим. 3.25. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 05.08.2022 по справі №922/2060/20 зазначив, що за загальним правилом, правом власності на земельну ділянку, розташовану в межах відповідного населеного пункту, орган місцевого самоврядування наділений в силу закону, зокрема з уведенням 01.01.2002 у дію нового Земельного кодексу України. При цьому відсутність державної реєстрації речового права на земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку. Крім цього, нездійснення державної реєстрації речового права на сформовану земельну ділянку за органом місцевого самоврядування у відповідності до положень статті 79-1 Земельного кодексу України не є підставою для звільнення набувача права власності на будівлю або споруду від обов`язку сплачувати за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності, на якій розташований такий об`єкт нерухомості. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності. Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Аналогічні правові висновки були викладені також, в постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 925/1081/20 та від 20.09.2022 у справі № 925/1082/20. 3.26. За таких обставин, обов`язок відповідача зі сплати безпідставно збережених грошових коштів за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів, на якій розташований такий об`єкт нерухомості, виникає з моменту присвоєння їй кадастрового номеру та державної реєстрації такої земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. 3.27. Відповідно до положень ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 4. Фактичні обставини, встановлені судом 4.1.\~Судом\~установлено,\~що як вбачається з інформаційних довідок з ДРРП №\~441867757 від 02.09.2025, № 441859182 від 02.09.2025 та довідок КП «ЧООБТІ» від 11.07.2025 та 21.07.2025 - [PERSON] та [PERSON] є власниками частини нежитлового приміщення торгового центру по [ADDRESS] , а саме по 1/2 частці у праві власності: - РНМ 38004160 площею 60,5 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 26.10.2012 виданого Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради; - РНМ 38366605 площею 43,58 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності САЕ310528 від 10.08.2012 виданого Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради. Загальна площа зазначених приміщень становить 104,08 кв.м. (60,5 + 43,58 = 104,08), отже, з урахуванням рівності часток, кожному з відповідачів належить по 52,04 кв.м. 4.2. Вищевказане нерухоме майно відповідачів розташовано відповідно на земельній ділянці площею 0,9456 га, кадастровий номер: 7110136700:03:026:0002. 4.3. Згідно витягу з Державного земельного кадастру (надалі - ДЗК) від 17.01.2024 №НВ-0000094182024, вбачається, що земельна ділянка площею 0,9456 га, кадастровий номер: 7110136700:03:026:0002, зареєстрована 04.02.2014. 4.4. З моменту набуття права власності на вищевказане нерухоме майно, відповідачі не оформили правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою під вказаним нерухомим майном відповідно до їх частки у праві власності та здійснювали фактичне користування земельною ділянкою без здійснення оплати за таке фактичне користування. 4.5. Відповідно до відомостей, які містяться у довідці КП «ЧООБТІ» від 29.05.2024 № 343, загальна площа всіх приміщень торгового центру літ. А-2, 1 пд, 2 пд, 3 пд становить 24652,6 кв.м. 4.6. Згідно інформаційної довідки з ДРРП №446537508 від 07.10.2025 за адресою [ADDRESS] також розміщено приміщення торгового центру літ. А'-2 площею 2546,7 кв.м. 4.7. З огляду на вищезазначене, загальна площа нерухомого майна, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , становить 27199,3 кв.м. (24652,6+2546,7). 4.8. Згідно розрахунку частки та площі для нарахування плати за земельну ділянку по [ADDRESS] для відповідачів, частка землекористування (площа для нарахування плати за землю) в залежності від площі нежитлових приміщень, що перебувають у власності (52,4 кв.м.) - 18 кв.м. (52,04/27199,3=0,00191328; 0,00191328*9456 кв.м=18 кв.м). 4.9. Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14\~Податкового кодексу України (далі - ПК України). З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності». Оскільки відповідачі не є власниками або постійними землекористувачами спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для них як землекористувачів є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України). 4.10. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок та за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = 1:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель. 4.11. Відповідно до повідомлення Держгеокадастру від 13.01.2025 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік» вбачається, що значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2017-2020 рр. була сталою і застосовувалася із значенням 1.0, за 2021 рр. становить для земель несільськогосподарського призначення- 1,1, за 2022 рік - 1,15, за 2023 1,051, за 2024- 1.12. 4.12. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.01.2021, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:03:026:0002 площею 9456,0 кв.м. у 2021 році становить 6 507 713.76 грн., при цьому розмір НГО 1 кв.м. становить 688.21 грн, а розмір НГО у 2021 році відповідно до площі для нарахування плати стосовно кожного відповідача - 18 кв.м. становить 12 387,78 грн. (688,21*18). 4.13. З урахуванням коефіцієнтів індексації, що зазначені вище, нормативно-грошова оцінка за 2017-2020 рр відповідно до площі для нарахування плати у ці роки (18 кв.м.) становить також 12 387,78 грн., за 2022 - 13 626,56 грн (12 387,78*1,1), а за 2023 - 15 670,54 грн (13 626,56* 1,15). 4.14. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.02.2024, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:03:026:0002 площею 9456,0 кв.м. у 2024 році становить 652 334,56 грн., при цьому розмір НГО 1 кв.м. становить 915,01 грн., а розмір НГО відповідно до площі для нарахування плати (18 кв.м.) - 16 470,18 грн (915,01*18). 4.15. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.03.2025, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:03:026:0002 площею 9456,0 \~ \~ \~ \~кв.м. у 2025 році становить 690 434,87 грн., при цьому розмір НГО 1 кв.м. становить 1 024,80 грн., а розмір НГО відповідно до площі для нарахування плати (18 кв.м.) - 18 446,26 грн (1 024,80* 18). 4.16. Згідно витягу з ДЗК земельна ділянка загальною площею 0,9456 га, кадастровий номер: 7110136700:03:026:0002, зареєстрована з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, що на час внесення відомостей відповідало КВЦПЗ - 03.15. 4.17. Рішенням Черкаської міської ради № 2-1312 від 25.06.2015 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. У розділі Положення наявна таблиця, з пункту 4 якої вбачається, що за земельні ділянки яким КВЦПЗ присвоєно 03.15 ставка орендної плати за користування такими земельними ділянками становить 3% від їх нормативно-грошової оцінки. 4.18. Рішеннями Черкаської міської ради №2-2219 від 27.06.2017 та №2-4690 від 27.06.2019 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. У розділі 8 Положень наявна таблиця, з пункту 7 яких вбачається, що за земельні ділянки яким КВЦПЗ присвоєно 03.15 ставка орендної плати за користування такими земельними ділянками становить 9% від їх нормативно-грошової оцінки. 4.19. Згідно розрахунку, за час фактичного користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період з 08.05.2017 (в межах загального строку позовної давності) по 10.10.2025 (по дату нарахування з метою звернення до суду), розмір заборгованості відповідачів становить по 10 108,18 грн у кожного. 5. Оцінка Суду 5.1. У зв`язку з фактичним користуванням відповідачами земельною ділянкою та ухиленням від сплати безпідставно збереженої за рахунок Черкаської міської ради орендної плати, порушенням прав територіальної громади м. Черкас через ненадходження грошових коштів до місцевого бюджету, Позивач вважає за необхідне стягнути з відповідачів безпідставно утримувані грошові кошти за таке фактичне користування земельною ділянкою. 5.2. Відповідачі як власники об`єкта нерухомого майна, у період з 08.05.2017 по 10.10.2025 здійснювали фактичне користувався земельною ділянкою, на якій цей об`єкт нерухомості розміщений за відсутності оформленого відповідно до вимог чинного законодавства права користування цією земельною ділянкою, не сплачуючи кошти за таке користування. 5.3. Таким чином, відповідачі без достатньої правової підстави за рахунок позивача, який є власником земельної ділянки, зберегли у себе кошти, у розмірі 10\~108,18 грн кожен, які мали сплатити за користування нею, тобто орендну плату, тому зобов`язані сплатити ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. 5.4. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 5.5. Враховуючи, що до першого судового засідання відповідачами у повному обсязі визнано позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд робить висновок про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 6. Розподіл судових витрат між сторонами 6.1. Враховуючи висновок суду про задоволення позову та визнання відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, відповідно до ст. 142 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 514 грн, з кожного по 757 грн, та повернення з державного бюджету на користь позивача 1\~514 грн.

Outcome: approved