Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі Товариство) звернулося до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві відображено наступну позицію (а.с. 2 16). На підставі укладеного 31 травня 2023 року кредитного договору № 824871661 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надано [PERSON] кредит в сумі 8 200 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 766,5% річних, строком до 1857 днів (дисконтними періодами на 30 днів, з можливістю пролонгації). Позичальник грошові зобов`язання за договором (щодо повернення кредиту, сплати процентів) належним чином не виконував, у зв`язку із чим виникла заборгованість. Внаслідок передачі прав вимоги за численними факторинговими договорами й додатковими угодами до них, право вимоги за кредитним договором від 31 травня 2023 року № 824871661 перейшло до позивача. За вказаних обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 40 821,24 грн. (що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 8 200 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 32 621,24 грн.). Відповідачем позов не визнаний, подано відзив. У відзиві викладені наступні заперечення проти позову. Відповідач не погоджується з вимогами позову в частині доведення належними і допустимими доказами передачі прав вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до позивача. Вважає, що надані позивачем кредитний договір, договори факторингу, реєстр боржників та розрахунок заборгованості жодним чином не підтверджують наявність права вимоги в кредиторів. Зазначає, що правовідносини за кредитним договором між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем виникли 31 травня 2023 року, значно пізніше укладеного договору факторингу між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон плюс». Відступлення майбутніх вимог чинне законодавство не забороняє, однак це стосується майбутніх вимог тальки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. Вважає, що первісний кредитор мав би надати ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» належні та допустимі докази переказу коштів на рахунок саме [PERSON] . Просить звернути увагу, що пролонгацій [PERSON] після спливу 30 денного дисконтного періоду не робив, отже сума заборгованості після спливу цього строку не повинна була нараховуватися. В зв`язку із цим, розмір заборгованості наданий позивачем вважає некоректним. Вказані обставини представник відповідача вважала підставою для часткового задоволення вимог позивача в розмірі 29 078,84 грн. (що становить основну суму боргу та проценти строком 30 днів без подальших пролонгацій договору), в решті вимог просить відмовити за безпідставністю. В судове засідання сторони не з`явилися надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до змісту яких представник позивача на задоволенні позову наполягала, відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили з підстав наведених ними у відзиві. Судом ухвалено про проведення судового засідання за відсутності учасників справи. Судом встановлено, що 31 травня 2023 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] в електронні формі укладено договір кредитної лінії № 824871661 (далі кредитний договір), відповідно до якого відповідачу було надано перший транш кредиту в сумі 8 200 грн. на споживчі потреби на строк дисконтного періоду 30 днів (з можливістю пролонгації), зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі дисконтної процентної ставки 1,44 % процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 8.3.1 договору), індивідуальної процентної ставки (надається за умови здійснення позичальником дій щодо продовження дисконтного періоду один або декілька разів) 1,44 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, з можливістю подальшого зменшення ставки кредитодавцем за своїм вибором (п. 8.5 договору), базової процентної ставки (за умови користування кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасності оплати процентів) 2,98% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 8.4 договору). Пролонгація договору, згідно з його п. 3.2, відбувається, зокрема шляхом здійснення позичальником протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Указаний договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами. [PERSON] кредит у розмірі 5 500 грн. (згідно з п.1.1 Договору) одержав 09 жовтня 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про переказ коштів згідно з договором №824871661 отримувачу [PERSON] . Як встановлено ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів внаслідок чого, відповідно до розрахунку, станом на 25 червня 2025 року допустив заборгованість в сумі 40 821,24 грн., яка складається із заборгованості за основним зобов`язанням 8 200 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом, нарахованими за період з 31 травня 2023 року до 25 червня 2025 року, 32 621,24 грн. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Суд вважає, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, а останній користувався кредитними коштами, проте неналежним чином виконував зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість. Розмір заборгованості за основним зобов`язанням згідно кредитного договору суд визнає обґрунтованим. Суд не погоджується з періодом, за який розрахована заборгованість за процентами за користування кредитом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з п. 3.1 договору, кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником («дисконтний період»). Термін повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом 29 червня 2023 року. Встановлений у п. 3.2 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Як передбачено п. 11.4 договору, кредитодавець не має права в односторонньому порядку продовжувати строк кредитування, установлений договором, та строк дії договору. Після 29 червня 2023 року (завершення першого дисконтного періоду) відповідач жодних дій для продовження строку кредитування не вчинила, тобто строк кредитування сплив. Кредитор після спливу строку кредитування позбавлений права нараховувати відсотки та інші платежі, передбачені кредитним договором, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Враховуючи викладене, суд вважає, що правових підстав для продовження нарахування процентів за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування первісний кредитор не мав, обґрунтованим таке нарахування є за період з 31 травня 2023 року до 29 червня 2023 року в сумі 11 742,40 грн. (враховуючи обчислення вартості кредиту протягом першого Дисконтного періоду, згідно з п. 8.8 договору), про що зокрема зазначає й відповідач у відзиві. Що стосується доводів наведених відповідачем та його представником у відзиві про не доведення належними і допустимими доказами передачі прав вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до позивача, то такі є безпідставними враховуючи наступне. 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, разом із додатковими угодами до нього щодо продовження терміну дії договору факторингу, а також реєстром прав вимоги № 242 від 01 серпня 2023 року, про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] згідно з договором № 824871661. Згідно із п. 2.1 цього договору, новий кредитор ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» одержав право вимагати від боржника зазначеного у відповідному реєстрі прав вимоги належного виконання зобов`язань за кредитним договором, право вимоги за яким передається. 31 липня 2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу № 31/0724-01 (разом із додатковими угодами до нього щодо продовження терміну дії договору факторингу, а також реєстром прав вимоги № 2 від 31 липня 2024 року) про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] згідно з договором № 824871661. Згідно із п. 2.1. цього договору, фактор одержав право вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за кредитним договором, право вимоги за яким передається та зазначено у відповідному реєстрі прав вимоги. 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю (разом із додатковими угодами до нього щодо продовження терміну дії договору факторингу, а також реєстром боржників), згідно з умовами якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржника [PERSON] згідно з договором № 824871661. Як встановлено ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Суд визнає, що невиконанням умов кредитного договору порушені права нового кредитора у зобов`язанні, тому позивач має право вимагати сплати відповідачем заборгованості. Відповідно до змісту позовної заяви, позивач просить стягнути на його користь судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору 2 422,40 грн. та витрат на правову допомогу 7 000 грн. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн. (а.с. 1). В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, укладений між Товариством та адвокатським бюро «Тараненко і партнери», додаткова угода до договору про надання правничої допомоги, витяг з акту наданих послуг. Згідно з договором, додатковою угодою до договору, витягом з акту наданих послуг, розмір винагороди за надання правової допомоги щодо примусового стягнення заборгованості з боржника [PERSON] складення позовної заяви, вивчення матеріалів справи та підготовка запитів і клопотань справи становить 7 000 грн. Як встановлено ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial