Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 23.03.2023-100001326 від 23.03.2023 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» у розмірі 11687,91 грн, а також стягнути з відповідача судові витрати на судовий збір у розмірі 2422 ,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , 23.03.2023 року укладено кредитний договір (оферти) № 23.03.2023-100001326. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 23.03.2023 року, строком на 56 днів. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 26.09.2025, утворилася заборгованість у розмірі 11687,91 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000,00 грн, по процентам в розмірі 4787,91 грн, по комісії в розмірі 900,00 грн,чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2025 року головуючим суддею визначено Разгуляєву О.В. Ухвалою суду від 30.09.2025 позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі суду. 13.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 14.10.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи без його участі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання 10.11.2025 та 08.12.2025 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позов не надала. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України"Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23 березня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) № 23.03.2023-100001326, яку підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Н771. В пункті 1.1 Пропозиції визначено, що дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) є пропозицією кредитодавця ТОВ «Споживчий центр» укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст. 634 ЦК України, ні публічним договором у розумінні ст. 633 ЦК України. В розділі 3 Пропозиції зазначено, що умовами надання кредиту є: дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, тип кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення кредиту, проценти за користування кредитом, графік платежів, що встановлюється в заяві, яка є невід`ємною частиною оферти. Згідно п. 4.1 Пропозиції кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача з використанням реквізитів електронного платіжного засобу споживача. Днем надання Кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу (п. 4.3 Пропозиції). Згідно заявки на отримання кредиту передбачено, що позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 23 березня 2023 року; сума кредиту 6000 грн; строк, на який надається кредит 56 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 17 травня 2023 року. Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня його надання. Процентна ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1, 2% за 1 (один) день користування протягом першого чергового періоду та протягом періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 900,00 грн. Комісія за надання нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту.. Вказаний договір підписаний відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором Н771. До заявки на отримання кредиту позичальником підписано відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) згідно якої [PERSON] підтверджено, що вона розуміє, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором Н771 (код з смс-повідомлення), яке було відправлене на її фінансовий номер 0993184319. Позивач ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу [PERSON] , згідно якого на картку 5375-41ХХ-ХХХХ-6265, зазначену відповідачем під час укладення кредитного договору, здійснено переказ в розмірі 6000,00 грн, призначення платежу: видача за договором кредиту №23.03.2023-100001326. Вказана обставина підтверджується квитанцією платіжної системи LiqPay про видачу 6000,00 грн. за договором кредиту №23.03.2023-100001326 від 23.03.2023. Згідно довідки-розрахунку заборгованості про стан заборгованості за кредитним договором № 23.03.2023-100001326 від 23.03.2023 та картки субконто контрагенти, договори за 23.03.2023 - 03.10.2025, договір кредиту №23.03.2023-100001326, заборгованість [PERSON] складає 11687,91 грн, з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 6000,00 грн, заборгованість за процентами за період з 23 березня 2023 року по 17 травня 2023 року 4787,91 грн, 900,00 грн комісія за надання. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Згідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином ( стаття 599 ЦК України). Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц. Всупереч вимогам ч. 1 ст.81 ЦПК України відповідач не надала жодного доказу на спростування того, що вона не укладала кредитний договір, не отримувала та не використовувала одноразовий ідентифікатор, не надавала ТОВ «Споживчий центр» відомості своєї банківської картки для переказу кредитних коштів, тощо. Щодо вирішення вимоги про стягнення комісії в розмірі 900,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином ЗУ «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління НБУ постановою від 08.06.2017 №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління НБУ від 10.05.2007 №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості або надання кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 ЗУ «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13.07.2022 у справі №496/3134/19. За обставин цієї справи сплата позичальником комісії за надання кредиту передбачена умовами договору. Однак у договорі не зазначено які саме послуги, пов`язані з обслуговуванням чи наданням кредиту, виконує позивач за сплачену позичальником комісію. Іншими словами незрозуміло за що саме позичальник має сплатити комісію за надання йому кредитних коштів, адже відповідних дій на користь позичальника кредитор, отримавши комісію, вчиняти не зобов`язаний. Окрім того матеріали справи не містять детального розрахунку заборгованості по комісії з описом наданих послуг та часом їх надання. Відтак, вважати те, що вимоги про сплату позичальником комісії є справедливими та обґрунтованими підстав не має, а тому у цій частині слід відмовити. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача комісії в розмірі 900,00 грн, задоволенню не підлягають, а тому позов ТОВ «Споживчий центр» підлягає частковому задоволенню. Враховуючи викладене, перевіривши надані позивачем докази, позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідача заборгованість у сумі 10787,91 грн, яка складається із: 6000,00 грн- заборгованості по тілу кредиту; 4787,91 грн- заборгованості по процентам. Судовим розглядом було встановлено, що вказаний кредитний договір відповідачем не оспорювався, недійсним в судовому порядку не визнавався, а відтак є чинним і підлягає до виконання його сторонами. [PERSON] під час укладення кредитного договору, ознайомилася з його текстом та змістом в цілому, що підтверджується особистим підписом позичальника. Оскільки, кредитний договір був підписаний відповідачем без будь-яких застережень, суд приходить до висновку, що остання погодилася з його умовами та зобов`язалася виконувати їх. Розмір заборгованості, який відображено у довідці-розрахунку не спростовано будь-яким розрахунком відповідача. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позичальником порушено встановлений договором обов`язок повернути кредит та сплатити проценти, а тому позикодавець правомірно звернувся з позовом про стягнення суми кредитної заборгованості з відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме, в розмірі 2235 гривні 86 копійок (10787,91*2422,40/11687,91).

Outcome: partial