Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

І. Суть справи. Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Жайворонко І.М. (далі\~Позивач), через систему «Електронний суд», звернувся до суду з позовом до Сухополов`янської територіальної громади в особі Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок. Мотивує свої вимоги тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] перебуває у його фактичному володінні та користуванні. При зверненні до державного реєстратора для здійснення державної реєстрації права власності на вищевказаний будинок, йому було відмовлено у державній реєстрації права власності на підставі витягу з погосподарської книги, оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття чи зміну речових прав. Тому просить визнати за ним право власності на об?єкт нерухомого майна, що підлягає державній рестрації: житловий будинок із господарським будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що складається з: житлового будинку під літ. А1, прибудови під літ.а1, ганку під літ. Кр, загальною площею 42,1 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м, та господарських будівель і споруд сарай під літ. Б1, літня кухня під літ.В1, навіс під літ.ГІ, , погріб під літ. Пг, вбиральня під літ.У, огорожа під № 1, ворота під № 2. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11\~вересня 2025\~року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2025 року\~закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. ІІІ. Позиції сторін. У судове засідання Позивач та його представник не з`явилися, але надали суду заяву, в якій просять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Згідно з витягом із погосподарської книги Мазківського старостинського округу № 9 Сухополов?янської сільської ради Прилуцького району, Чернігівської області № 1 від 24.05.2021 №38 за 2021-2025 роки (погосподарський номер 0097-1) житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , рахується за [PERSON] (а.с. 26). Згідно витягу з погосподарської книги № 1 Мазківського старостинського округу № 9 Прилуцького району Чернігівської області від 24.05.2021 №37 за 2021-2025 роки земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] рахується за [PERSON] . Площа земельної ділянки складає 0,62 га., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,2500 га., для ведення особистого підсобного господарства - 0,3700 га (а.с. 25). Відповідно до довідки КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради № 846 від 27.04.2021 року станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно технічної інвентаризації станом на 21.04.2021 року за вказаною адресою знаходяться будівлі: -житловий будинок під літ.А1, стіни-дерево; -прибудова під літ.а1, стіни-цегла; - ганок під літ.Кр, цегла. Загальна площа становить 42.1 кв.м., житлова площа 29.5 кв.м. Надвірні будівлі: -сарай під літ.Б1, б1, стіни-череапашник, дерево; -л.кухня під літ. В1, стіни-цегла; -навіс під літ. Г1, стіни-дерево; - погріб під літ.Пг, стіни-шлакобетон; -вбиральня під літ. У, стіни-дерево; -огорожа під № l, метал: -ворота під № 2, метал (а.с. 27). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна відсутня державна реєстрація права власності на об?єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2\~ст. 16 ЦК України. Згідно з ч.1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає\~Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Пунктом 1 ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 5 ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. За положеннями п. 1 ч. 2\~ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрацію обтяжень проводиться, серед іншого, на підставі судового рішення щодо припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Тобто,\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~визначено перелік документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація обтяжень речових прав на нерухоме майно, їх зміна, припинення. Саме судове рішення про припинення обтяження, є підставою для проведення відповідної реєстраційної дії. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1\~ст. 15 ЦК). Загальними засадами цивільного законодавства, відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦК, зокрема є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. Статтею 100 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) визначалося, що в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. При цьому глава десята цього кодексу не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією. У роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При цьому жодним нормативно правовим актом не встановлювався обов`язок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у сільських населених пунктах. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що відсутність реєстрації права власності відповідно до\~Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Згідно з п.13 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, чинної на час видачі спадкодавцю свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, після винесення виконкомом рішення про оформлення права власності на будинок або домоволодіння, органи комунального господарства, а де їх немає - виконком місцевої Ради депутатів трудящих видає власникові свідоцтво про право особистої власності на будинок за встановленою формою (додаток N 2 та 2-а). Відповідно до даної форми свідоцтво про право особистої власності на будинок повинно містити печатку органу, яким видано свідоцтво. Главою 8 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» визначено, що не приймаються порвані документи та документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, якщо аркуші не з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, не пронумеровані і не скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста\~статті 81 ЦПК України. Обов`язок із доказування слід розуміти, як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування, і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 року у справі № 904/1017/20). Велика Палата Верховного Судуне одноразово наголошувалана необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини, з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі №904/2104/19, провадження №12-57гс21). VІ. Висновки суду. Суд, застосовуючи зазначенні вище висновки, при вирішені питання щодо визнання права власності на житловий будинок, виходить з того, що, згідно з витягом із погосподарської книги № 1 за 2021-2025 роки Мазківського старостинського округу № 9 Сухополов?янської сільської ради Прилуцького району, Чернігівської області від 24.05.2021 №38 (погосподарський номер 0097-1) житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , рахується за [PERSON] . Згідно з витягом з погосподарської книги № 1 Мазківського старостинського округу № 9 Прилуцького району Чернігівської області від 24.05.2021 №37 за 2021-2025 роки земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] рахується за [PERSON] . Площа земельної ділянки складає 0,62 га., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,2500 га., для ведення особистого підсобного господарства - 0,3700 га Записи у погосподарських книгах визнавалися офіційними документами органів влади (публічними актами), які підтверджували факт належності майна на праві приватної власності. Такі документи є доказами у розумінні ст. 81 ЦПК України, оскільки створювалися уповноваженими суб`єктами у межах їх компетенції та з дотриманням встановленої форми. Фактичне набуття позивачем права власності на спірний житловий будинок підтверджується внесенням відповідних відомостей до погосподарської книги, що свідчить про існування у нього правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Відсутність оформлення такого права у спосіб, визначений чинним законодавством на момент звернення до суду, не може вважатися підставою для спростування існування самого права, оскільки недотримання реєстраційних процедур, у даному випадку не може впливати на права власника. Враховуючи наведене, а також те, що позивач добросовісно володіє нерухомим майном, а його право підтверджується публічними актами та іншими належними доказами оціненими судом у сукупності, позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з метою відновлення та належного підтвердження майнових прав позивача [PERSON] VІІ. Розподіл судових витрат. Судові витрати суд залишає за Позивачем, оскільки він просить їх не розподіляти.

Outcome: approved