Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Виконавчий комітет Лебединської міської ради Сумської області, як орган опіки і піклування, звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому просить відібрати дитину [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав; стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь установи, опікуна, прийомних батьків, де перебуватиме дитина. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] з 2017 року проживають у м. Лебедин без реєстрації шлюбу, а [INFO] у них народилась донька [PERSON] . У лютому 2022 року сім`я [PERSON] та [PERSON] вперше потрапила у поле зору служби у справах дітей як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. Про сім`ю, в якій мати неналежним чином виконує батьківські обов`язки, а саме: зловживає алкогольними напоями, в приміщенні антисанітарні умови, будинок не опалюється, службу у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради повідомила інспектор СЮП відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області. Службою у справах дітей та Лебединським міським центром соціальних служб, за місцем фактичного проживання відповідачів ( [ADDRESS] ), було здійснено обстеження умов проживання та встановлено, що у будинку холодно та брудно, температура у приміщенні 4 градуси. Будинок опалюється дровами, запас дров відсутній, газопостачання відключене за борги. Наказом служби у справах дітей від 11.02.2022 № 8 малолітня [PERSON] була взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Сім`я перебувала на соціальному супроводі Лебединського міського центру соціальних служб з 16.02.2022 по 09.02.2023. За час соціального супроводу родині неодноразово надавалась гуманітарна допомога: продукти харчування, одяг, засоби гігієни. У лютому 2023 року сім`ю було знято з соціального супроводу у зв`язку з мінімізацією складних життєвих обставин, а малолітню [PERSON] знято з обліку служби у справах дітей. 10.05.2024 до служби у справах дітей надійшло анонімне повідомлення про те, що в [ADDRESS] батьки неналежним чином виконують батьківські обов`язки: не здійснюють належний догляд за дитиною, зловживають спиртними напоями. Службою у справах дітей разом з Лебединським міським центром соціальних служб здійснено вихід за вказаною вище адресою. На момент перевірки вдома була мати [PERSON] , дитина знаходилась в ДНЗ «Ромашка». У будинку холодно, брудно, одяг розкиданий по усьому будинку, у дитини відсутнє окреме спальне місце та постільна білизна, продукти харчування в обмеженій кількості. Наказом служби у справах дітей від 13.05.2024 № 24 [PERSON] була взята на облік дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах. Згідно з рішенням Управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради від 14.05.2024 № 610 сім`я [PERSON] отримує соціальну послугу соціального супроводу сімей/осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах. Основними чинниками, що спричинили складні життєві обставини були: відсутність необхідних умов для повноцінного розвитку дитини недотримання температурного режиму в помешканні, незабезпеченість дитини достатнім харчування відповідно її віку та потреб, засобами гігієни, незадовільні санітарно-гігієнічні умови проживання (відсутність у дитини чистої постільної білизни та одягу, окремого спального ліжка), зловживання батьками алкогольними напоями. З метою подолання сім`єю складних життєвих обставин фахівцем з соціальної роботи був розроблений план соціального супроводу, з батьками [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання соціальних послуг. У ході соціального супроводу з батьками систематично проводилися профілактичні бесіди щодо виконання ними батьківських обов`язків з виховання дитини, створення належних умов проживання, необхідності пройти лікування від алкогольної залежності. 11.03.2025 під час планового відвідування сім`ї службою у справах дітей та фахівцем з соціальної роботи було встановлено, що на момент відвідування [PERSON] в стані сильного алкогольного сп`яніння лежала на дивані під двома ковдрами, у будинку холодно, дитина одягнута у брудний одяг, руки та ніс холодні, з її слів, станом на 16:00, вона нічого не їла. Зважаючи на викладені вище обставини, на підставі наказу служби у справах дітей від 12.03.2025 № 10 «Про влаштування [PERSON] у сім`ю патронатного вихователя», рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 19.03.2025 № 85 «Про влаштування дітей у сім`ю патронатного вихователя», [PERSON] передана у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету від 18.06.2025 № 214 перебування [PERSON] у сім`ї патронатного вихователя було продовжено. За час перебування дитини у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] та [PERSON] не виконали плану соціального супроводу, у будинку не створені належні умови для життя та розвитку дитини, у кімнатах брудно, на меблях пил, на стінах павутина, дитяче ліжко застелене брудною постільною білизною, сезонний одяг та взуття для дитини відсутні. У сім`ї патронатного вихователя батьки дитину відвідували рідко, зустрічі короткотривалі. Під час відвідування від батьків часто відчувається запах алкоголю. Під час повторного обстеження умов проживання 07.06.2025 від [PERSON] відчувається запах алкоголю, у будинку брудно, рекомендації щодо покращення санітарного стану приміщення не виконані. Питання про доцільність відібрання дитини без позбавлення батьків батьківських прав розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини 30.07.2025. [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти відібрання у них дитини. Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 20.08.2025 № 279 затверджено висновок про доцільність відібрання малолітньої [PERSON] . З серпня 2025 року батьки не відвідували доньку у сім`ї патронатного вихователя, не телефонували, не надавали матеріальної допомоги, не забезпечили влаштування дитини до навчального закладу, фактично самоусунулись від виховання та утримання малолітньої [PERSON] . 11.09.2025 [PERSON] та [PERSON] написали заяви та не заперечували проти відібрання у них дитини без позбавлення їх батьківських прав. На підставі наказу служби у справах дітей від 12.09.2025 № 44 малолітню [PERSON] з 13.09.2025 тимчасово влаштовано у сім`ю родичів (тітки) [PERSON] , яка проживає у м. Вишгород. На підставі ст. 170 Сімейного кодексу України орган опіки і піклування просить відібрати малолітню [PERSON] у батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, оскільки залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Ухвалою від 16.10.2025 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 17.11.2025 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, зазначила, що з батьками неодноразово проводилась робота на повернення дитини у сім`ю, однак відповідачі належних умов для проживання дитини не створили, не забезпечили її потреби в одязі, харчуванні, вихованні та навчанні. Наразі дитина проживає у сім`ї сестри [PERSON] та одразу була влаштована у навчально-реабілітаційний центр на навчання. [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечували. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2017 року. [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). У 2023 році [PERSON] визнав своє батьківство по відношенню до дитини, у зв`язку з чим повторно видано свідоцтво про народження [PERSON] Серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно з копією листа ЗДО «КАЗКА» від 11.02.2022 батьки та брат приводять та забирають дитину ( [PERSON] ) із закладу вчасно, життям дитини у садочку цікавляться мінімально. дитина має одяг по сезону, але не завжди в охайному стані. Сама дитина не завжди чиста. розуміє та виконує вказівки вихователя, але відповісти не може, бо не розмовляє (а.с. 11). Відповідно до актів обстеження умов проживання від 11.02.2022 та 14.02.2022 встановлено факт вживання батьками алкоголю, у будинку холодно, не прибрано, газ відключений за борги, запасів дров немає, у дитини є окреме ліжко, але постіль брудна. Батькам рекомендовано продовжити лікування доньки, прибрати у будинку, поновити запас продуктів харчування (а.с. 15, 16). Лебединським міським центром соціальних служб також здійснювались заходи щодо оцінки потреб сім`ї, за результатами яких складено акти від 15.02.2022 та від 14.05.2024 (а.с. 33-37, 38-42). Зокрема, 11.02.2022 встановлена наявність складних життєвих обставин сім`ї [PERSON] , в тому числі за результатами відвідування встановлено, що у будинку брудно, холодно, температура у приміщенні 4°С, дитина ходить одягнена. У матері ознаки вживання алкоголю. На підставі наказу служби у справах дітей від 11.02.2022 № 8, [PERSON] поставлено на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах (а.с. 52). У подальшому, наказом виконавчого комітету Лебединської міської ради від 09.02.2023 № 10 [PERSON] знято з обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах у зв`язку з припиненням підстав (а.с. 53). Однак, 29.05.2023 та 31.05.2023 відділенням поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області складено подання № 7444 та № 7631 щодо усунення причин та умов, що призводять до вчинення правопорушень відносно дітей, у яких службу у справах дітей повідомлено про анонімні виклики на лінію «102» з приводу залишення малолітньої дитини по [ADDRESS] без догляду та зловживання батьками алкогольними напоями (а.с. 13, 14). 31.05.2023 працівниками служби у справах дітей обстежено умови проживання по [ADDRESS] , про що складено акт (а.с. 17). У травні 2024 року до служби у справах дітей надійшло анонімне повідомлення про те, що за по [ADDRESS] , батьки неналежним чином виконують батьківські обов`язки, не здійснюють належний догляд за дитиною, зловживають спиртними напоями. Службою у справах дітей разом з Лебединським міським центром соціальних служб обстежено умови проживання за вище вказаною адресою, про що складено акти (а.с. 18, 19). На момент перевірки (10.05.2024) вдома була мати [PERSON] та батько [PERSON] , малолітня [PERSON] знаходилась в ЗДО « [PERSON] ». Обстеженням встановлено, що у будинку розкидані речі, продукти харчування в обмеженій кількості. Наказом служби у справах дітей від 13.05.2025 № 24 малолітню [PERSON] , [INFO] , постановлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 54). 14.05.2024 Лебединським міським центром соціальних служб складено акт оцінки потреб сім`ї, зокрема встановлено, що дитина не має постійного окремого спального ліжка. Одяг і взуття розкидані по будинку. В будинку дуже холодно, брудно, запас продуктів харчування в обмеженій кількості (а.с. 38-42). Рішенням управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради від 14.05.2024 № 610 та від 15.11.2024 № 10 [PERSON] надано послуги соціального супроводу сімей/осіб, які перебувають у СЖО (а.с. 23). У подальшому, умови проживання сім`ї неодноразово обстежувались працівниками служби у справах дітей та фахівцями з соціальної роботи, про що складалися акти від 11.03.2025, від 04.06.2025, 07.07.2025 (а.с. 20, 21, 22). Загалом встановлено, що умови проживання сім`ї не змінюються. При цьому 11.03.2025 фахівцями виявлено, що вдома перебувають [PERSON] та малолітня [PERSON] перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, лежить на дивані, вкрита двома ковдрами, на зауваження членів комісії не реагує. Дитина повідомила, що станом на 16 годину вона ще нічого не їла. Дитина одягнута в брудний одяг. Не доглянута, холодна У будинку дуже холодно, постільна білизна брудна . На підставі наказу служби у справах дітей від 12.03.2025 № 10 та рішення виконавчого комітету Лебединської міської ради від 19.03.2025 № 85, малолітню [PERSON] влаштовано у сім`ю патронатного вихователя з 12.03.2025 (а.с. 55, 57). Оскільки батьки не усунули причини та не створили умови для проживання дитини та її повернення в родину, рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 18.06.2025 № 214 перебування [PERSON] у сім`ї патронатного вихователя продовжено на строк 3 місяці з 13.06.2025 (а.с. 58). Згідно зі звітом про надання соціальної послуги соціального супроводу сім`ї [PERSON] та [PERSON] , від 30.07.2025 № 01-07/179 за час перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя, батьки не виконали жодного із пунктів плану соціального супроводу сім`ї. Мати почала одноосібно вживати алкогольні напої в той час коли батько перебуває на роботі Декілька разів фахівцю із соціальної роботи доводилося спонукати батьків до відвідування дитини в сім`ї патронатного вихователя, а також орієнтувати що до дитини треба йти не з «пустими руками» (а.с. 47-48). Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 20.08.2025 № 279 затверджено висновок про доцільність відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав (а.с. 60, 61-62). Крім того, у зв`язку із закінченням терміну перебування дитини у сім`ї патронатного вихователя виконавчий комітет Лебединської міської ради вирішив передати малолітню [PERSON] тітці [PERSON] (а.с. 59). Згідно з копією довідки навчально-реабілітаційного центру «Надія» Вишгородської міської ради Київської області від вересня 2025 року № 65, [PERSON] навчається з 15.09.2025 у 1 класі (а.с. 67). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона як фахівець із соціальної роботи знає родину [PERSON] з 2017 року. Уже після народження дитини виявилось, що матері ніде жити. З 2022 по 2023 роки родина отримувала послугу соціального супроводу. У 2023 році у зв`язку з покращенням умов, соціальний супровід припинено. Однак у подальшому у 2024 році виявилось, що в сім`ї ті ж самі проблеми, в будинку брудно, обмежений запас продуктів харчування тощо. У лютому 2025 року загострились складні життєві обставини, батьки не бажають займатися покращенням умов проживання дитини. З відповідачами систематично проводилися профілактичні бесіди щодо виконання ними батьківських обов`язків з виховання дитини, створення належних умов проживання. Однак, при останньому відвідуванні було виявлено, що [PERSON] перебувала у стані сильного сп`яніння, лежала на дивані вкрита двома ковдрами, у той час як дитина ходила по будинку холодна, нічого не їла. Сім`ї було запропоновано щось робити з дитиною, однак батьки написали заяви та не заперечували проти влаштування дитини у сім`ю патронатного вихователя. При цьому за період патронату батьки так нічого і не зробили. Спілкуючись з патронатним вихователем, дізналась, що батьки не відвідують дитину. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визнають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України визначено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пунктами 2-5 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Батьки мають беззаперечне право на виховання дитини, однак у даному випадку, за встановлених обставин, суд приходить до висновку про необхідність обмеження такого права щодо малолітньої доньки відповідачів з метою забезпечення її якнайкращих інтересів. Такий висновок обумовлений обставинами справи, зокрема неналежному виконанню [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків, що виразилось у неодноразовому створенні ситуації, в якій для доньки існувала загроза її життю та здоров`ю, зокрема залишення дитини в умовах, коли за нею не здійснювався нагляд дорослих, в умовах антисанітарії, холоду та неналежного харчування. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими висновки органу опіки та піклування про необхідність відібрання дітей у [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав до моменту виправлення останніх. Щодо вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, оскільки [PERSON] та [PERSON] є особами працездатного віку, мають задовільний стан здоров`я, а тому і об`єктивну можливість сплачувати аліменти, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 їх заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 02.10.2025. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1514,00 грн. з кожного.

Outcome: approved