Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь: заборгованість за кредитним договором №3469409963-521280 від 18 листопада 2021 року в розмірі 21337 грн. 80 коп.; сплачений судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 листопада 2021 року, між [PERSON] та ТОВ «КОШЕЛЬОК» було укладено договір № 3469409963-521280 за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «КОШЕЛЬОК», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено , що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Зазначений кредитний договір, як вбачається з його змісту, разом із правилами надання кредитів (надалі Правила) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та за якими позичальник був попередньо ознайомлений. У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створено згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Електронний правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторін та його змістом. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волі сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину, воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор - 5062 -, для підписання кредитного договору № 3469409963-521280 від 18.11.2021 року, шляхом направлення Позичальнику на номер телефону [NUMBER] (вказаного Позичальником під час реєстрації в особистому кабінеті) електронного повідомлення СМС-повідомлення. Відповідно до вище наведено, обґрунтованим є висновок, що без отримання SMS повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання SMS повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачеві. Відповідно до умов Кредитного Договору, ТОВ «КОШЕЛЬОК» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту, становить 6 100,00 грн. ( п. 1.1. договору, р. 3., паспорту кредиту); початковий строк кредитування, становить 28 днів, ( п. 2.1. договору, р. 3., р. 4 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків); відсоткова ставка, становить 1,85% на добу за початковий строк кредитування визначений п. 2.3., п. 3.6., п. 3.7. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків); сума кредиту та нараховані відсотки, за початковий строк користування позикою, на 28 днів, становить 9 259,80 грн. (6 100,00 грн. тіло кредиту + 3 159,80 грн. відсотки за користування позикою за перші 28 днів, р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2 графіку розрахунків). Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] , яку [PERSON] вказала в особистому кабінеті як банківська картка на яку Кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно договору № 3469409963-521280 від 18.11.2021 року. Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 16.12.2021 року до 15.03.2022 року, за ставкою 2,2% на добу. Однак, на момент подання даної позовної заяви у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі (6 100,00 грн. тіло кредиту + 3 159,80 грн. відсотки за початковий строк користування позикою + 12 078,00 грн. відсотки за продовжений строк користування позикою) 21 337,80 грн. Враховуючи вище викладене загальна сума боргу, що підлягає стягненню за договором № 3469409963-521280 від 18.11.2021 року станом на дату подання позову до суду становить 21 337,80 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту: 6 100,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування позикою: 15 237,80 грн.. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у розумінні положень п.п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Про причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, клопотання про розгляд справи за її участю суду не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до п.1.1 Договору, кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у сумі 6100.00 (шість тисяч сто гривень 00 копійок.) гривень на засадах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Згідно п.1.2 Договору, тип кредиту - споживчий кредит. Пунктом 1.3. Договору передбачено, що загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним. Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.2.1. Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань (п. 1.3.1 договору). Відповідно до 1.3.2 Договору, проценти за користування кредитом становлять: 3277 грн., які нараховуються за ставкою 1.85 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2.20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.3.3 Договору). Відповідно до п. 1.3.3.1 Договору, дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк Лояльного періоду. Згідно 1.4 Догвору, тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.3.4., 3.5., 3.6. цього Договору Кредит надається строком на 28 (двадцять вісім діб ) днів, (далі - «Лояльний період») початком якого є дата підписання Договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок Кредитодавця (п.2.1 Договору). Сторони погодили, що встановлений в п.2.1 Договору строк Лояльного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом оплати ним протягом Лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування Кредитом. Відповідно до п.2.2 Договору, кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит в строк не пізніше 2 (дві доби ) банківських днів від дати підписання цього Договору. Пунктом 2.3 Договору передбачено, що позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1. цього Договору. Кредит надається Позичальнику, згідно його заявки, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказании? Позичальником у заявці (п. 2.4 Догвору). Датою отримання кредиту вважається дата списання відповідноі? суми з рахунку Кредитодавця. Вищезазначена дата отримання кредиту зазначається у Графіку розрахунків, що є Додатком до цього Договору (п. 2.5 Догвору). Відповідно до п. 2.6 Догвору, датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів, вважається дата зарахування коштів на рахунок Кредитодавця. Пунктом 3.1 Догаору передбачено, що проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом. Нарахування процентів за цим Договором здіи?снюється з урахуванням числа днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно) (п. 3.2 Договору). Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здіи?снюватиметься згідно графіка платежів, що є Додатком до цього Договору (п.3.3 Договору). Згідно п.3.4 Догвору, відповідно до вимог частини 4 статті 11 Закону Украі?ни " Про захист прав споживачів" сукупна вартість кредиту для Позичальника ( у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсотковоі? (процентноі?) ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього Договору за умови дотримання Позичальником Графіку розрахунків, що є Додатком цього Договору, становить 9377 грн., або 154% від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 3277 грн., або 54% від суми кредиту. Відповідно п.3.5 Договору, сторони погоджуються що у випадку користування Кредитом з боку Позичальника більше за визначений Лояльним періодом, встановлении? п.2.1 Договору або додатковими угодами між Сторонами зобов`язання Позичальника за цим Договором продовжуються на весь період користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 3.4 цього Договору Процентна ставка менша ніж 2 (два) відсотки від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, то правила нарахування процентів за Процентною ставкою визначеною п.3.4 Договору скасовуються з моменту початку і?х застосування і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування Кредитом, а саме 2,2% (два цілих два десятка процента) за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати укладення Договору і до дня повного повернення Кредиту. Таким чином зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом в розмірі 1,85 розповсюджуються на весь період користування Кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені Позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.2.1 Договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.3.3. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування (п.3.5.1 Договору). Згідно п.3.5.2 Договору, при цьому, Позичальник розуміє та погоджується, що застосування процентної ставки без знижки не можливо вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання Кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах процентної ставки, передбаченої цим Договором, а можливість отримання знижки забезпечена для Позичальника лише як для учасника програми Лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Пунктом 9.1 визначено, що цей Договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно телекомунікаційній системі Кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Цеи? Договір вступає в силу з моменту підписання и?ого Сторонами та діє до повного виконання Сторонами власних обов`язків за цим Договором (п.9.2 Догвору). Виконання грошового зобов`язання проводиться за місцезнаходженням Кредитодавця на момент виникнення зобов`язання (п.9.3 Договору). Відповідно до п.9.4 Догвору невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок»». Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких знаходиться на Сайті Кредитодавця : https://koshelok.net (а.с.18-27). Також, 18 листопада 2021 року відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту до договору №3469409963-521280 від 18 листопада 2021 року основними умовами якого передбачено: тип кредиту - фінансовий кредит; сума/ліміт кредиту, грн. - 6100.00 грн 00 коп.; строк кредитування, грн. - 28 днів ( з можливістю подовження ); мета отримання кредиту - на споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - цілодобово 24/7, шляхом переказу грошових коштів Позичальнику, після заповнення заявки на сайті www.koshelok.net; процентна ставка, процентів річних: дисконтна процентна ставка в день 0.99%; річна дисконтна відсоткова ставка 361.35%; процентна ставка в день - 2/2%; річна відсоткова ставка - 803%; тип процентної ставки - фіксована (може бути змінена за згодою сторін); загальні витрати за кредитом, грн. 3160 грн 00 коп.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом ( у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі), грн. 9260 грн 00 коп.; реально річна процентна ставка, процентів річних 676% річних (а.с.15-18). Також, до матеріалів позовної заяви додано відповідь на лист про підтвердження операції керуючого ЦВ ПАТ «МТБ БАНК» у м. Києві від 15 травня 2025 року № 05/642-05/100 з якої встановлено, що через систему xPAY була успішно проведена операція: дата та час платежу: 18.11.2021 19:32:23, сума платежу 6100 грн, ІD транзакції - 44921117, номер картки - [NUMBER] , ІD кредита - 58377, ІD заявки на кредит 521280 (а.с.36). У відповідності до повідомлення «XPAY Group LLC»: 18 листопада 2021 року через платіжну систему XPAY Group LLC було проведено успішне зарахування на карту клієнта: дата проведення операції: 18 листопада 2021 19:32:29, сума операції - 6100 грн., номер картки [NUMBER] , ІD транзакції - 44921117, опис замовлення - Видача кредитних коштів, Договор займа №3469409963-521280 (а.с. 37). З наданої, на виконання ухвали суду, відповіді АТ «Універсал Банк» та доданих до неї додатків вбачається, що на ім`я [PERSON] банком емітовано платіжу картку № [NUMBER] та відкрито під неї відповідний банківський рахунок. З виписки про рух коштів по картці від 24 вересня 2025 року вбачається, що 18 листопада 2021 року на рахунок відповідача було здійснено надходження в сумі 6100 грн.. Відповідно до наданого позивачем детального розрахунку заборгованості за Договором №3469409963-521280 від 18 листопада 2021 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, заборгованість [PERSON] перед кредитором ТОВ «Кошельок» за Договором №3469409963-521280 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту становить 21337 грн 80 коп., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 6100 грн та заборгованості за відсотками за користування позикою у розмірі 15237 грн. 80 коп.. Крім того, із вказаного розрахунку встановлено, що Лояльний період протягом якого нараховувались відсотки у розмірі 3159 грн. 80 коп. закінчився 15 грудня 2021 року, з 16 грудня 2021 року нараховувались відсотки за продовжений строк користування позикою у розмірі 134 грн. 20 коп. до 15 березня 2022 року (а.с.30-32). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач уклавши з банком кредитний договір, користуючись наданими їй кредитними коштами та достовірно знаючи про умови кредитування, порушила умови кредитного договору щодо своєчасного повернення тіла кредиту та процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом в розмірі 21337 грн. 80 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. У відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 10000 грн, суд враховує наступне. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). Так, на підтвердження надання правничої допомоги у розмірі 10000 грн. до матеріалів справи долучено копії: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5506, видане на ім`я Гурський Герман Юрійович; довіреність від 18.05.2025 з якої вбачається, що Крилов Сергій Сергійович, на підставі Довіреності Витягу з ЄДР від 17.04.25, виданої щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» уповноважив, в порядку передоручення, Гурського Германа Юрійовича представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» в судах України; договір про надання правничої (правової) допомоги від 12 лютого 2025 року, що укладений між Адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» (Адвокатське бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кошельок» (Клієнт); додаток до договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року у відповідності до котрого Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» доручило Адвокатському бюро «Герман Гурський та партнери» стягнути з боржника [PERSON] в судовому порядку суму боргу за кредитним договором № 3469409963-521280 від 18 листопада 2021 року, для чого Адвокатське бюро «Герман Гурський та партнери» зобов`язалось надати правову (правничу) допомогу на суму 10000 грн за наступні послуги: оформлення документів щодо надання правничої (правової) допомоги (додаток до договору про надання правової допомоги), збір та аналіз доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи та платіжних реквізитів для сплати судового збору, складення позовної заяви, формування додатків (доказів) до позовної заяви, (для суду та відповідачу), відправки позову стороні, до суду, формування матеріалів адвокатського досьє по справі. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст.19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, відсутність адвоката в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 10000 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст.137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5000 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved