Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

23.07.2025 року представник позивача Дармограй Анастасія Тимофіївна, яка діє на підставі довіреності №13 від 13.01.2025 року строком дії до 13.01.2026 року, звернулася до суду шляхом формування документу в системі "Електронний суд", із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на користь позивача з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №473660-КС-003 про надання кредиту від 07.11.2024 року в сумі 137 772,78 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.11.2024 року між сторонами укладено Договір №473660-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку Позичальника. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №473660-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, у боржника станом на 02.07.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 137772,78 грн., з яких: 48468,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 61329,78 грн. - сума прострочених платежів по процентам, 23847,68 грн. - сума заборгованості по штрафам, 4127,32 сума прострочених платежів за комісією, в зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 29.07.2025 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» Дармограй А.Т. в позовній заяві клопотала про розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/. Причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.11.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» в особі директора Гайворонської Марії Миколаївни, та [PERSON] , було укладено в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правил про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, уклала договір про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма) №473660-КС-003 (а.с.18-27). Згідно договору позичальник отримав кредит у розмірі 50 000 грн. строком на 24 тижнів до 24.04.2025 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1% в день (фіксована ставка) та 0,86% (денна ставка), а також сплати комісії за надання кредиту - 10000,00 грн. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту становить відповідно до договору - 122 862,02 грн. 07.11.2024 року відповідачу [PERSON] на картку [NUMBER] було перераховано (здійснено переказ) на виконання умов договору №473660-КС-003 від 07.11.2024 року, переказ грошових коштів в розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується листом ТОВ «ПрофітГід», що здійснив переказ коштів в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 року із призначенням платежу: перерах. коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №473660-КС-003 від 07.11.2024 без ПДВ (а.с.54). Переказ коштів також підтверджується відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за вих. №20.1.0.0.0/7-251031/59094-БТ від 10.11.2025 року, наданої на запит суду, відповідно до якої на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] та з руху коштів (виписки) по цій банківській картці (рахунку) за період з 07.11.2024 року по 24.04.2025 року вбачається, що 07.11.2024 року на картковий рахунок відповідача надійшли грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн., якими відповідач активно користувався. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п.12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Укладення вищезазначеного договору підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту №473660-КС-003 від 07.11.2024 року та підписання електронної форми договору [PERSON] одноразовим ідентифікатором UA-2573, номер телефону [NUMBER] (а.с. 27 на звороті). [PERSON] взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконала у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплатила у повному обсязі, чим порушила вимоги кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Водночас, судом враховується, що відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, нарахування відповідачу неустойки у сумі 23847,68 грн. є неправомірним. Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем у свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» не надано. З огляду на те, що відповідач прострочила погашення поточних платежів за кредитним договором та не повернула отримані кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню заборгованість за договором про надання кредиту № 473660-КС-003 від 07.11.2024 року у загальному розмірі 113925,10 грн., з яких: 48468,00 грн. - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом; 61329,78 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом, 4127,32 грн. - сума прострочених платежів за комісією. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково на суму 113925,10 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2003,10 грн. (2422,40 грн * 113925,10 : 137772,78 = 2003,10 грн).

Outcome: partial