Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою, в якій просить оголосити її сина [PERSON] , [INFO] , померлим як такого, що [INFO] пропав безвісти в районі населеного пункту Миколаївка Покровського району Донецької області за обставин, що загрожували йому смертю, при виконанні військової служби та захисту Батьківщини, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її син [PERSON] був військовослужбовцем та проходив службу на посаді матроса старшого стрільця-оператора другого відділення морської піхоти першого взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти [NUMBER] батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] . [INFO] близько 19 год. 17 хв. поблизу населеного пункту Миколаївка Покровського району Донецької області внаслідок обстрілу противником позицій [PERSON] перестав відповідати в радіоефір. На голосові команди з позицій, які знаходилися поблизу, також не відповідав. Відомості про перебування [PERSON] у полоні не надходили. Заявниця зазначає, що її син зник безвісти за особливих умов безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в районі ведення бойових дій, під час обстрілу бойових позицій, а тому існує велика ймовірність того, що такий загинув на полі бою. Оголошення [PERSON] померлим необхідно заявниці для вирішення питань спадкування після його смерті та отримання відповідної грошової компенсації, яка виплачується родинам загиблих військовослужбовців. Позаяк, вирішити питання про оголошення померлим [PERSON] в позасудовому порядку неможливо, заявниця звернулась до суду із вказаною заявою. 21 серпня 2025 року до суду надійшли письмові пояснення представника заінтересованої особи - Міністерства оборони України, у яких він зазначає про те, що Міністерство оборони України не володіє інформацією про безвісти зниклого у зв`язку з тим, що він не проходив там військову службу. Разом з тим, заявницею не долучені всі докази, які необхідні для оголошення військовослужбовця померлим, що унеможливлює оголошення [PERSON] померлим. У судовому засіданні заявниця подану заяву підтримала, просила визнати її загиблого сина померлим як такого, що 20 жовтня 2024 року зник безвісти під час виконання бойового завдання. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України у судовому засіданні зауважив, що при вирішенні справи слід звернути увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024, згідно з якою приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою із закінченням воєнних дій, а не із закінченням воєнного стану на всій території України. Визначальним є встановлення чи велися активні бойові дії на місці зникнення [PERSON] станом на 20.10.2024, та коли вони закінчилися, що має визначальне значення для відрахування 6-ти місячного строку, зі спливом якого законодавець пов`язує можливість визнання особи померлою. Представник також зазначив, у що у матеріалах справи недостатньо відомостей щодо ведення активних бойових дій на території, де зник безвісти [PERSON] , та заявив клопотання про витребування з Генерального штабу Збройних Сил України відповідної інформації, у задоволенні якого судом було відмовлено. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак, подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснити у відсутності її та її синів: [PERSON] , якого вона представляє на підставі довіреності, та [PERSON] , законним представником якого вона є. Представники заінтересованих осіб: [INFO] , [INFO] , військової частини [NUMBER] , відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення чи розгляд справи у їх відсутності не подали. Згідно з ч. 3 ст. 223 ЦПК України, у разі, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, однак, у судове засідання не з`явилися без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, на підставі чого суд розглянув справу у відсутності представників заінтересованих осіб, які не з`явилися в судове засідання. Заслухавши присутніх учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.06.1977, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 08 липня 2005 року зареєстрували шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції зроблений відповідний актовий запис № 428. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.07.2005, [INFO] народився [PERSON] , його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.08.2007, [INFO] народився [PERSON] , його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно з витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] № 178 від 23.06.2024 року, [PERSON] , солдат, 23 червня 2024 року призначений на посаду водія-електрика 2 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів [NUMBER] батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] та приступив до виконання службових обов`язків. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] № 295 від 14.10.2024, [PERSON] призначено на посаду старшого стрільця-оператора другого відділення морської піхоти першого взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти 2 батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] . Згідно з витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] № 301 від 20.10.2024, солдата [PERSON] наказано вважати таким, що зник безвісті в зоні збройного конфлікту під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Миколаївка Покровського району Донецької області. Як вбачається із сповіщення сім`ї (близьких родичів) № 25096 від 22.10.2024, солдат [PERSON] 20 жовтня 2024 року зник безвісти під час захисту Батьківщини в зоні виконання бойових завдань поблизу населеного пункту Миколаївка Покровського району Донецької області. Відповідно до витягу з акту службового розслідування за фактом зникнення безвісти матроса [PERSON] , [INFO] близько 19 год. 17 хв. внаслідок артилерійського обстрілу противника [PERSON] перестав відповідати в радіоефір. На голосові команди з позицій, які знаходилися поблизу, не відповідав. Неправомірних дій з боку [PERSON] , ознак адміністративного, дисциплінарного чи кримінального правопорушення не встановлено. Під час виконання бойового завдання [PERSON] перебував у засобах індивідуального захисту. Внаслідок цього [PERSON] вважається зниклим безвісти. З пояснень навідників військової частини [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] від 27.10.2024 вбачається, що 20.10.2024 вони разом з [PERSON] виконували бойове завдання з утримання зайнятих рубежів та недопущення прориву противника та близько 19 год. 17 хв. по їх позиціям відбувся артилерійський обстріл, після якого [PERSON] перестав відповідати в радіоефірі. Із витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань встановлено, що 22.10.2024 Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області зареєстровано кримінальне провадження № 12024071030002045 за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом того, що перебуваючи в зоні бойових дій в Донецькій області [PERSON] зник безвісти в районі населеного пункту Миколаївка Покровського району Донецької області. Згідно з відповіддю Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, у провадженні слідчого відділу перебуває кримінальне провадження № 12024071030002045 за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом зникнення безвісті військовослужбовця ЗСУ [PERSON] . З відповіді Уповноваженого Верховної ради України з прав людини від 18.12.2024 № 77966.4/Ж-47125.3/24/42.1. встановлено, що інформація щодо ймовірного утримання в полоні, стану здоров`я військовослужбовця [PERSON] відсутня. З відповіді Міністерства розвитку громад та територій України № 14735/35/10-25 від 17.06.2025 встановлено, що територія с. Миколаївка Новогродівської міської територіальної громади з 22 серпня 2024 року відноситься до територій тимчасово окупованих Російською Федерацією території України та має відкриту дану завершення тимчасової окупації. Згідно з відповіддю Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 02.07.2025 № 222/КМ/16742, в інформаційній системі наявна інформація про військовослужбовця [PERSON] , однак, інформація про перебування його в полоні, стан здоров`я та місце утримання відсутня. Відповідно до листа військової частини [NUMBER] від 15.06.2025 № 25/12474, евакуація тіл є неможливою через значну кількість обстрілів російськими окупантами, у зв`язку з чим буде проведена за першої нагоди. Згідно з листом ДП «Український національний центр розбудови миру», відомості про [PERSON] внесені до Реєстру оборонців України, однак, відомості про перебування його в полоні відсутні. З виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, станом на 29.07.2025, відомості про перебування [PERSON] у полоні держави-агресора, інформація про стан його здоров`я та підтвердження про перебування в полоні відсутні. Оцінивши належним чином зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частинами 1 та 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою розглядаються судом у порядку окремого провадження. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце перебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Згідно з п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Відповідно до ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Згідно з ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Особливістю даної категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Пункт 47 Постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 травня 2024 року в справі № 127/28463/23 вказує на те, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22 виснувала, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій або з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. При цьому, Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Частина 2 статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного. Суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що правильним є тлумачення частини 2 ст. 46 ЦК України без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України. Наведене відповідає і європейським стандартам. Так, відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів, які стосуються осіб, зниклих безвісти, та презумпції смерті (прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 09 грудня 2009 року на 1073-му засіданні заступників міністрів), якщо обставини зникнення безвісти особи є такими, що дають підстави для висновку про ймовірність її загибелі, то для подання запиту бажано, щоб час, що минув з моменту зникнення або з моменту отримання останньої звістки про те, що особа жива, становив не більше одного року (пункт 2 принципу четвертого). Велика Палата Верховного Суду вказує, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Також Велика Палата Верховного Суду зазначає, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі Наказ № 309). У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані Російською Федерацією території України. До того ж, цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України (п. 82-84 постанови). Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався і який триває дотепер. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» від 07 травня 2022 № 562, абзац четвертий підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 № 457 викладено в такій редакції: «Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2022 року № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій». 23 грудня 2022 року наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, було затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який, як зазначено в постанові Великої Палати Верховного суду від 11.12.2024 року є джерелом офіційної інформації про час та території проведення воєнних дій. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, зазначений вище наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, визнано таким, що втратив чинність. Натомість, затверджено новий Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Із зазначенням інформації про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Даний перелік містить два розділи, зокрема: І. Території на яких ведуться (велися) бойові дії, який складається з трьох частин: 1. Території можливих бойових дій; 2. Території активних бойових дій; 3. Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; та Розділ ІІ. Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, с. Миколаївка Новогродівської міської територіальної громади Покровського району Донецької області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 22 серпня 2024 року. Дата завершення тимчасової окупації залишається відкритою. Крім того, слід зазначити, що відповідно до діючого Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, територія Новогродівської міської територіальної громади Покровського району Донецької області віднесена до територій можливих бойових дій у період часу з 24.02.2022 по 25.03.2024, активні бойові дії на вказаній території велися у період часу з 26.03.2024 по 29.05.2024. У період часу з 30.05.2024 по 21.08.2024 с. Миколаївка Новогродівської міської територіальної громади Покровського району Донецької області значиться як територія активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», території, для яких не визначена дата завершення бойових дій (дата припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації Російською Федерацією, вважаються такими, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованими Російською Федерацією. Таким чином, слід виснувати, що [PERSON] проходив військову службу та виконував бойове завдання поблизу населеного пункту Миколаївка Новогродівської міської територіальної громади Покровського району Донецької області, у ході виконання якого 20 жовтня 2024 року зник безвісти внаслідок обстрілу позицій підрозділу [NUMBER] батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] . Ймовірна загибель [PERSON] відбулася під час виконання ним бойового завдання поблизу населеного пункту с. Миколаївка Новогродівської міської територіальної громади Покровського району Донецької області, який на день ухвалення рішення відноситься до переліку окупованих Російською Федерацією територій України. З моменту ймовірної загибелі [PERSON] на день ухвалення рішення пройшов період часу тривалістю один рік, один місяць та 14 днів, тобто шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, сплив, а тому, на переконання суду, наявні усі підстави для оголошення [PERSON] померлим. З врахуванням приписів ч. 3 ст. 46 ЦК України, враховуючи встановлення точної дати вірогідної смерті [PERSON] [INFO] , його слід оголосити померлим саме від цієї дати. Місцем смерті слід вважати населений пункт с. Миколаївка Новогродівської міської територіальної громади Покровського району Донецької області, причиною смерті - загибель в зоні збройного конфлікту під час виконання бойового завдання. Частиною 7 статті 294 ЦПК України передбачено, що у справах окремого провадження при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат між учасниками даного судового провадження. На підставі викладеного,

Outcome: approved