Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості до [PERSON] за кредитним договором, посилаючись на те, що 01.10.2023 Відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту (копія додається до позовної заяви). 01.10.2023 Відповідач підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі - Договір, копія додається до позовної заяви) та погодив наступні умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.9.2. Договору); 2. Тип кредитної карти: Картка «Віртуальна карта Універсальна UNIONPay»; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.9.2. Договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.9.3 Договору); 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.9.4. Договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.9.4. Договору); 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.9.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Використання OTP пароля в якості простого електронного підпису погоджено із Відповідачем у Анкеті опитувальнику від 16.03.2023р., яка підписана Відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 05/25, тип - «Віртуальна карта Універсальна UNIONPay», що підтверджується випискою по рахунку (додається до позовної заяви). 02.10.2023 р. о 10:03 відповідач зателефонувала на лінію підтримки Приватбанку з приводу шахрайських дій. В ході розмови вона повідомила про те, що до неї "...зателефонували цієї ночі і сказали натисніть один бо ваша карточка заблокована, я натиснула один. Дзвонили декілька разів, весь час треба було тиснути один. Хотіла зайти в Приват 24, в мене не получалося... Коли накінець зайшла в Приват 24 побачила що з кредитної карти знято 49600 грн. " На уточнюючі питання оператора про передачу будь-яких даних, наприклад PIN-код карткового рахунку, або можливо був перехід за якимись посиланнями - отримані негативні відповіді. Далі було проведено аналіз входу в особистий кабінет Приват24. За даними Програмного комплексу (надалі ПК) "login monitoring", 01.10.2023 р. о 22:47, зафіксовано вхід в акаунт відповідача Приват24 з не типового для клієнтки пристрою: тип девайса - TABLET, модель ONEPLUS A5000|ONEPLUS (типовим для клієнтки є пристрій: тип девайса -PHONE, модель SM A105F|SAMSUNG). Після чого, входи до акаунту Приват24 відповідача, чергувалися між типовим і не типовим пристроями. Так вхід з не типового пристрою здійснено о 22:53 і в останнє о 22:56 - за три хвилини до списання грошових коштів з карткового рахунку [NUMBER] , між цими входами було здійснено вхід о 22:54 з типового пристрою (скріншот з ПК надається). Геолокація типового для відповідача пристрою під час здійснення даної події, відповідає с.Дібровка, Чернівецького р-ну, Чернівецької обл. За даними ПК SIMMON, геолокацію не типового для клієнта пристрою не встановлено. IP адреси не типового для відповідача пристрою відповідають: о 22:47 - м. Київ, о 22:53 - м. Дубно, Рівненська обл., о 22:56 - м.Одеса. За даними ПК FINNUM, змін фінансового номеру телефону відповідача під час даної події не було. Будь які заяви про втрату, крадіжку, перевипуск сім карти (фінансового номеру) від відповідача до Банку не надходило. За даними ПК ZMNPIN, змін пін кодів по картковим рахункам відповідача під час даної події не було. Будь які заяви про втрату, крадіжку і т.і. по карткам від відповідача до Банку відсутні. . За даними ПК "архів повідомлень", під час даної події за фінансовим номером відповідача здійснювалась коммунікація по всім можливим каналам, а саме Багаторівневі IVR-опитування (дзвінок), Текстові повідомлення в SMS, Текстові повідомлення в Privat24-Channels (замість SMS), Текстові повідомлення в SMS, PUSH в Channels (Privat24). В тому числі, попередження про вхід в Приват 24 з не типового пристрою. Додатково було перевірено інформація в ПК "зелена адмінка" (інформація про зміну данних в Приват24) за 01.10.2023 р. о 22:53 було змінено пароль облікового запису акаунту відповідача в Приват-24, про що відповідач отримала повідомлення через Багаторівневі IVR-опитування. Пароль змінено за допомогою карткового рахунку 4731219650932167. Картковий рахунок [NUMBER] відкрито 16.03.2023 р. відповідач [PERSON] особисто. Будь яких заяви про втрату, крадіжку і т.і. по даному картковому рахунку від відповідача до Банку відсутні. Аналізом даних по картковому рахунку [NUMBER] встановлено, що він відкритий в акаунті відповідача Приват24, 01.10.2023 р. з підписом документів за допомогою сгенерованого ключа SmartID о 22:49, про що відповідачу надійшло e mail повідомлення. Виписка по картковому рахунку [NUMBER] за 01.10.2023 р. фіксує одну операцію - списання грошових коштів у сумі 1232,62 EUR о 22:59. За даними ПК PAN Like, списання грошових коштів у сумі 49502,81 грн. (еквівлент 1232,62 евр. на момент даної події) відбувалося за допомогою POS терміналу 01080209 (власник Swap.gg_B.V. - інтернет магазин цифрових товарів) з ручним введенням даних карткового рахунку, без фізичною присутності карти. Відповідачу було відправлено текстове повідомлення в Приват 24 про вимогу підтвердження операції, а також SMS повідомлення з вимогою про додаткове підтвердження операції. Отримані дані службової перевірки, дають змогу стверджувати що по картковому рахунку відповідача [PERSON] [NUMBER] проведена операція в наслідок компроментації відповідача власних фінансових даних (паролів і логінів до входу в Приват24, розголошення PIN-коду до карткового рахунку [NUMBER] ), операцій які відповідач здійснювала самостійно за вказівками невідомих, що їй телефонували, а також можливо здійснених самою відповідачкою операцій про які відповідач не повідомляє. Крім того, детальне дослідження даних по події, дозволило встановити наступне. [PERSON] звертається до Банку з заявою, де описує свою версію даної події ( скрін 1, скрін 2) . До заяви вона додає скрін вхідних дзвінків 01.10.2023 р. які з її слів, є дзвінками від шахраїв. Всього 9-ть дзвінків з 23:01до 23:26. Разом з тим, зафіксовано що перший вхід у Приват 24 відповідача 01.10.2023 р. відбувся о 22:47:05 з типового для відповідача пристрою (геолокація - с. с.Дібровка, Чернівецького р-ну, Чернівецької обл., що географічно розташоване поруч з с. Косованка, яке вказане як фактична адреса відповідача). Через 30 сек, о 22:47:37 відбувається перший вхід в Приват24 з не типового пристрою. О 22:49 генерується ключ SmartID цифровий підпис. О 22:59:16 відбувається випуск Digital карти [NUMBER] і о 22:59:54 списання грошових коштів. Перший вхідний дзвінок зі слів [PERSON] від третіх осіб зафіксовано о 23:01. Таким чином є підстави вважати, що дані по картковим рахункам відповідача, паролі та логіни до Приват24, були відомі третім особам до першого телефонного контакту з відповідачем 01.10.2023 р. о 23:01. Висновок відповідач [PERSON] скомпроментувала свої персональні дані до даної події. Відповідач не повідомляє в своїх зверненнях до Банку про здійснення входу до Приват 24 01.10.2023 р. о 22:47, о 22:50 і о 22:54, хоча всі ці входи здійснено з типового для відповідача пристрою. У першому телефонному зверненні на лінію підтримки, відповідач наголосила про те що перший віхід у Приват24 здійснила в процесі спілкування з третіми особами. Також у відповідача відсутні будь-які реакції на повідомлення від Банку за різними каналами комунікації (смс, Приват24, багаторівневі опитування) про події у цей проміжок часу. Відповідач [PERSON] звернулась із заявою про шахрайство до правоохоронних органів, відкрито кримінальне провадження № 12023262150000505. Вина банка в проведених операціях по картці відсутня. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 21.07.2024 року має заборгованість 63321.29 грн., яка складається з наступного: 49502.81 грн. - заборгованість за тілом кредита, 13818.48 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за\~кредитним договором\~№ б/н\~від 01.10.2023\~у розмірі\~63321.29\~грн.,\~що складається\~із:\~49502.81\~грн.\~-\~Заборгованість за\~тілом кредита;\~13818.48\~грн.\~-\~заборгованість за\~простроченими відсотками\~та судовий\~збір у\~розмірі 2422.40\~грн. Провадження у справі відкрито 26.11.2024 року з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про день, час та місце проведення судового засідання. Представник відповідача Котович Ю.В. надіслала на адресу суду відзив, в якому зазначила, що відповідач проживає та зареєстрований в селі Косованка Сторожинецького району (копія паспорту додається). З грудня 2016 року відповідач працює в КНП «Центральна міська лікарня» на посаді молодшої медичної сестри з догляду за хворими та позитивно характеризується за місцем роботи (довідка з місця роботи та характеристика додається). За вказівками роботодавця, відповілач оформила в АТ КБ «Приват банк» банківську карту для виплат № [NUMBER] , строком дії до 05/27 на яку вона отримувала заробітну плату. Через декілька років після цього, навесні 2023 року відповідач оформила в АТ КБ «Приватбанк» кредитну банківську карту № [NUMBER] під назвою, - Золота «Універсальна» строком дії до 08/26 року. В подальшому, на цю карту відповідач отримала кредит в банку на споживчі цілі в сумі 30000 гривень та через декілька місяців своєчасно та в повному обсязі повернула його. Після повного погашення кредиту, відповідач заблокувала свою карту за № [NUMBER] задля уникнення від будь яких зловживань. Тому, в додатку Приват 24 у відповідача була лише одна її карта, - карта для виплат за № [NUMBER] , строком дії до 05/27 за якою не можливо було отримати кредит. 01.10.2023 року біля 23.00 год., в той час як відповідач спокійно спала вдома в своєму ліжку, на її телефон було здійснено дзвінки, в яких від імені Приватбанку в неї вимагали підтвердити її особу шляхом натискання кнопки «1» на телефоні та повідомили, що її банківську карту заблоковано і відповідач повинна знову натиснути певні кнопки, щоб підтвердити свою особу і розблокувати таким чином карту. Раптово прокинувшись, спросоння, відповідач сприйняла на віру цей дзвінок як дзвінок від Приватбанку, думала, що заблоковано її єдину банківську карту для виплат, злякалась бо це її єдине джерело доходу і виконала вказівки особи, натискаючи на кнопку телефону з цифрою «1». На телефон відповідача приходити повідомлення від банку під час та після про проведення операцій, але все відбувалось так швидко, що відповідачка вже нічим не могла зашкодити тому, що сталось. Прокинувшись остаточно [PERSON] усвідомила, що дзвінки могли йти не від банку, а від шахраїв, вона забила тривогу, запанікувала, в терміновому порядку почала одночасно намагатись через телефон увійти в свій онлайн банкінг, телефонувати в банк, викликати поліцію, тощо. Але, перешкодити шахраям відповідачу не вдалось, за лічені хвилини невідомими особами від імені відповідача було ініційовано випуск нової віртуальної кредитної карти за № [NUMBER] , строком дії до 05/25, відкрито кредитний ліміт в розмірі 50 000 гривень та перераховано з цієї карти 49502,81 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот дві ) гривень кредитних коштів, які в подальшому, згідно виписки позивача, було використано на придбання цифрових ігрових товарів Swap. gg.. B.V. (копія виписки по рахунку від 02.10.2023 року додається). Коли відповідачу вдалось увійти до встановленого у неї на телефоні Додатку приват24 вона побачила там нову кредитну карту за № [NUMBER] з кредитним лімітом 50 000 гривень та заборгованістю в сумі 49502,81 гривень (копія скріншоту з Приват24 додається). Додзвонитись на гарячу лінію Приватбанку щоб повідомити про цю подію в ту ж ніч, вона не змогла, включався автовідповідач, відповідач безкінечно натискала на кнопку, яка відповідає причині дзвінка, включалась музика, але з оператором банку її так і не було з`єднано. За викликом відповідача, вночі до неї додому приїхала поліція, яка відібрала від неї заяву про вчинене кримінальне правопорушення та на наступний день зареєструвала її у встановленому законом порядку (копія витягу з ЄРДР додається). В подальшому шахраї продовжували телефонувати відповідачу в листопаді 2023 року і вона отримувала повідомлення від банку з паролями, однак, більше вона не відповідала на дзвінки (копія скріншоту з повідомленнями додається). Зранку 02.10.2023 року відповідач особисто прийшла у відділення АТ КБ «ПРИВАТБАНК», де повідомила про ситуацію, яка сталася вночі. Однак, банківські працівники заявили що це не їх провина, що так сталось і гроші банку які було незаконно знято та використано шахраями прийдеться повертати саме відповідачу, при чому з відсотками та комісіями. Відповідач стверджує, що випадок, коли відповідач повідомила свої персональні дані третім, стався тоді, коли вона оформляла кредит в ФТ КБ «ПРИВАТБАНК» навесні 2023 року та отримувала кредитку карту за № [NUMBER] . Банк також мав в своєму розпорядженні інформацію про відповідача, яка складає банківську таємницю і відповідач вважає, що саме від банку відбувся витік такої інформації, оскільки, там працюють люди, які мають доступ до такої інформації, і яку вони могли використати в своїх цілях. Тоді, відповідач звернулась до адвоката та з жовтня 2023 року по даний час нею було направлено до банку три письмових звернення від 17.11.2023 року, 02.02.2024 року та 21.05.2024 року, в яких вона повторно письмово повідомляла банк про події 01.10.2023 року, надавала копію витягу з ЄРДР щодо реєстрації 02.10.2023 року кримінального провадження № 12023262150000505 за її заявою та просила банк не нараховувати відсотки та не вимагати від неї повернення грошей, які вона від банку не отримувала та не витрачала (копії письмових звернень з доказами відправки додаються). В рамках розслідування даного кримінального провадження за №12023262150000505 правоохоронцями згідно Ухвали Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.11.2023 року про тимчасовий доступ до документів було отримано доступ до документів, що становлять банківську таємницю, в саме копії роздруківок руху коштів по картці № [NUMBER] за період з 01.10.2023 року по 02.10.2023 року та інформацію про IP адреси через яку здійснювався вхід в особистий кабінет відповідача в додатку Приват24 (копія ухвали суду додається). Згідно протоколу огляду речей і документів від 15.12.2023 року, підписаного старшим слідчим слідчого відділу поліції Гладчуком А. В. огляду підлягав оптичний диск з написами Х00026467 від 29.11.2023 року вх. 11983266, CVHO наявна роздруківка по руху коштів на банківській картці АТ «Приватбанк» № [NUMBER] за період часу з 01.10.2023 року по 02.10.2023 року на 1 аркуші, вилучені в АТ «ПРИВАТБАНК». Згідно даної виписки з банківської картки 01.101.2023 року о 22:59 було здійснено оплату у вигляді « цифрові товари Swap. gg.. B.V.» в сумі 1232,62 євро, що по курсу банку становило без комісії 49502,81 грн. Вказані операції були здійснені за допомогою терміналу. Також на вказаному оптичному диску наявна інформація про вхід в додаток Приват24 за період часу з 01.10.2023 року по 02.10.2023 року із зазначенням IP адреси через яку здійснювався вхід у вказаний додаток та здійснювалось підтвердження та здійснювалось підтвердження банківських операцій на одному аркуші. Відповідно до вказаної інформації в додаток Приват24 до якого прив`язаний рахунок № 6262963000216324 в момент здійснення платежу здійснювався вхід ВИКЛЮЧНО через IP адрес 85.238.106.86 та із застосуванням вказаного IP адресу було переказано грошові кошти в сумі 1232,62 Євро. Згідно із даними, які містяться у вільному доступі, а саме із застосуванням можливостей інтернет - ресурсу https://iplocation.io/ip було встановлено географічні координати IP адресу 85.238.106.86, а саме населений пункт Одеса Одеська область із географічними координатами 462837.9 304357.0. В подальшому за допомогою інтернет ресурсу Google Maps було встановлено місцезнаходження вказаних координат, а саме вулиця Троїцька, 54-60 м. Одеса (копія протоколу огляду речей і документів від 15.12.2023 року додається). Отже, вказаним протоколом було доведено правдивість повідомлення відповідача та встановлено, що кредитні кошти в сумі 49502,81 грн. дійсно було використано невідомими особами, які знаходись в м. Одеса. Таким чином, грошові суми в розмірі 49502,81 грн, які банк вимагає стягнути з відповідача , нею не отримувались та не витрачались, і вона не брала на себе зобов`язань щодо їх повернення банку, а тому посилання позивача на норми ст. ст. 526, 527, 530, 610, 629, 1054 ЦК України необґрунтовані Враховуючи наявність кримінального провадження за фактом шахрайства та той факт, що списання грошових коштів з рахунку відбулося не за розпорядженням відповідача, вона не повинна нести відповідальності за такі операції. Просить відмовити в задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення боргу за безпідставністю. Представник позивача Тереняк В.І. надіслала відповідь на відзив, в якій зазначила, що відповідачем не надано до Банку доказів щодо протиправних дій третіх осіб у відношенні нього та незаконним заволодінням його персональними даними. Ідентифікація Відповідача була здійснена у встановленому законом порядку та вимог безпеки. Тому вважаємо відмову від сплати за кредитом не обґрунтованою і такою, що суперечить умовам і правилам банку та чинного законодавства. Зазначаємо щодо посилається на витяг з ЄДРДР 12023262150000505 про вчинення кримінального правопорушення стосовно нього. Однак наявність кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину щодо особи до винесення вироку, яким такі обставини будуть встановлені. Наявність кримінального правопорушення не впливає на договірні правовідносини, не спростовує їх існування та не припиняє їх. Доказів, які б за наслідками розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення достеменно встановлювали факти здійснення шахрайських дій з картковими рахунками [PERSON] , не надано. Згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав. Враховуючи викладене, просила задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] надіслала заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що особисто відповідач не вчиняла жодного письмового підпису, в тому числі на жодному письмовому або електронному документі банку та не ознайомлювалась з його змістом. Віртуальну кредитну карту № 6262963000216324 від імені відповідача було випущено невідомими третіми особами за допомогою електронного (ОТР) підпису. Позивач не заперечує, що підписання паспорту кредиту та заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відбулось за допомогою електронного підпису. З наданих позивачем документів (виписка по договору, розрахунок заборгованості) вбачається, що однією єдиною операцією яка була проведена за допомогою отриманої шахраями віртуальної кредитної картки № [NUMBER] , було придбання цими невстановленими слідством особами цифрових товарів (комп`ютерні відеоігри: Swap.gg_B.V.) на суму 49502,81. Жодної іншої операції та/або будь якого платежу з погашення цього кредиту вчинено не було. Така купівля цифрового товару була проведена невідомими третіми особами поза межами території проживання відповідача, зокрема з м. Одеса, що підтверджується цифровими доказами, вилученими поліцією в АТ КБ «Приватбанк». Тому, твердження представника позивача у відповіді на відзив, про те, що, відповідач: користувалась грошима, отримувала кошти через банкомат та здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів; перестала вносити кошти посилаючись на "спірні", на її думку, операції, які були проведені по її картці номер [NUMBER] за 2023-10 01 - Цифрові товари: Swap.gg_B.V.; згідно виписки до певного часу виконувала зобов`язання за кредитом - є очевидною брехнею. Представник позивача безпідставно стверджує про те, що факт отримання кредиту та витрачання банківських коштів свідчить про отримання відповідачем кредитної картки Універсальна, оскільки на його думку, проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Підтверджений належними доказами факт злочинних маніпуляцій невідомих третіх осіб з персональними та електронними даними відповідача, спростовує такі твердження. Представник банку зазначає, що відповідачем розрахунок заборгованості банку не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічна експертиза по справі не призначалась. В той же час, згідно цього розрахунку, - єдина операція по рахунку, що відображена в третій колонці цього розрахунку є так звані «витрати клієнтом кредитних коштів» 02.10.2023 року в сумі 49502,81 грн., які були витрачені шахраями, а все решта операції по нарахуванню банком, відсотків пені та комісій. При цьому, деталі і зокрема дата (02.10.2023) проведення такої операції не відповідають дійсності та спростовуються іншими банківськими документами та позовною заявою, з яких вбачається, що вищенаведені кошти було витрачено не 02.10.2023 року, а 01.10.2023 року. Така невідповідність документа дійсними обставинам справи, без будь якого контр розрахунку чи судово-економічної експертизи, свідчить про недостовірність вказаного доказу. Відповідач ніякого договору з банком 01.10.2023 року не ініціювала, не підписувала та не укладала. Створення віртуальної кредитної карки та витрачання коштів банку, яка свідчить про укладення такого договору відбулось внаслідок вчинення кримінального правопорушення третіми особами, які вчиняли всі вказані операції. Відповідач нікому не повідомляла свої персональні та або фінансові дані. 01.10.2023 року [PERSON] міцно спала і раптово прокинувшись від телефонного дзвінка, спросоння повірила шахраям, була впевнена що їй телефонує банк і що її карта дійсно заблокована та відповідно виконала вказівки, як їй здалось працівника банку. Вона не вчинила ніякого злочину та/або порушення, за який законом передбачено відповідальність, вона не повинна повертати банку гроші, вкрадені шахраями від її імені. Банк не зміг захистити дані відповідача, що складають банківську таємницю, втратив гроші внаслідок шахрайських дій, вимагає щоб за це відповідала відповідач та ще й хоче заробити кошти на цьому, у вигляді відсотків, комісій, тощо. Вважаємо таку поведінку банку протиправною. Просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. На вищевказане заперечення представником позивача [PERSON] надіслано на адресу суду пояснення, в яких вказала, що Позивачем надана до суду копія заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 01.10.2023 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім`я Кредитку Універсальна та особистим підписом засвідчив, що Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...Я зобов`язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку. 01.10.2023 Відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту (копія додається до позовної заяви). В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 07.08.2025 року клопотання представника позивача [PERSON] задоволено та витребувано з слідчого відділу ВП №1 (м.Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області інформацію про стан досудового розслідування кримінального провадження № 12023262150000505 з копіями документів. На виконання ухвали суду 08.09ю2025 року ВП №1 (м.Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області надіслало протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та протоколи допиту потерпілої [PERSON] . \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представник Котович Ю.В. надіслала клопотання про розгляд справи у відсутності відповідача та її представника та просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] навесні 2023 року оформила в АТ КБ «Приватбанк» кредитну банківську карту № [NUMBER] під назвою, - Золота «Універсальна» строком дії до 08/26 року на яку отримала кредит на споживчі цілі в сумі 30000 гривень, який повернула через декілька місяців своєчасно та в повному обсязі. Після повного погашення кредиту, відповідач одразу закрила кредитну карту за № [NUMBER] , в додатку Приват 24 у відповідача була лише одна її карта, - карта для виплат за № [NUMBER] , строком дії до 05/27 за якою не можливо було отримати кредит. 01.10.2023 року біля 23.00 год., на телефон відповідача було здійснено дзвінки, в яких від імені Приватбанку, повідомлено, що її банківську карту заблоковано і відповідач, щоб підтвердити свою особу і розблокувати таким чином карту повинна була натиснути кнопку з цифрою «1» на телефоні. Відповідач сприйняла дзвінок як дзвінок від Приватбанку, злякавшись, що заблоковано її банківську карту, а там знаходяться всі її гроші і виконала вказівки особи, натискаючи на кнопку телефону з цифрою «1». На телефон відповідача дійсно приходити повідомлення від банку під час та після про проведення операцій, однак відповідач була впевнена що це відбувається процес розблокування карти. Пізніше відповідачу вдалось зайти в додаток Приват 24, в якому вона побачила нову кредитну карту за № [NUMBER] з кредитним лімітом 50 000 гривень та заборгованістю в сумі 49502,81 гривень. Таким чином, невідомими особами від імені відповідача було ініційовано випуск нової віртуальної кредитної карти за № [NUMBER] , строком дії до 05/25, відкрито кредитний ліміт в розмірі 50 000 гривень та перераховано з цієї карти 49502,81 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот дві) гривень кредитних коштів, які було використано на придбання цифрових ігрових товарів Swap. gg.. B.V., що доводиться наданою суду відповідачем випискою по рахунку. Того ж весора відповідач зателефонувала в поліцію, яка приїхала вночі та відібрала в неї заяву про вчинене відносно неї правопорушення, а вже зранку вона пішла в банк та повідомила про те, що сталось. Свої персональні дані [PERSON] повідомляла виключно АТ Приватбанк коли оформляла банківську карту для виплат і згодом навесні 2023 року, коли оформляла кредит в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та отримувала кредитку карту за № [NUMBER] . В рамках розслідування даного кримінального провадження за № 12023262150000505 правоохоронцями згідно Ухвали Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.11.2023 року було отримано доступ до документів АТ Приватбанк, що становлять банківську таємницю, в саме копії роздруківок руху коштів по картці № [NUMBER] за період з 01.10.2023 року по 02.10.2023 року та інформацію про IP адреси через яку здійснювався вхід в особистий кабінет відповідача в додатку Приват24. Згідно протоколу огляду речей і документів від 15.12.2023 року, підписаного старшим слідчим слідчого відділу поліції Гладчуком А. В. огляду підлягав оптичний диск з написами Х00026467 від 29.11.2023 року вх. 11983266, CVHO наявна роздруківка по руху коштів на банківській картці АТ «Приватбанк» № [NUMBER] за період часу з 01.10.2023 року по 02.10.2023 року на 1 аркуші, вилучені в АТ «ПРИВАТБАНК». Згідно даної виписки з банківської картки 01.101.2023 року о 22:59 було здійснено оплату у вигляді « цифрові товари Swap. gg.. B.V.» в сумі 1232,62 євро, що по курсу банку становило без комісії 49502,81 грн. Вказані операції були здійснені за допомогою терміналу. Також на вказаному оптичному диску наявна інформація про вхід в додаток Приват 24 за період часу з 01.10.2023 року по 02.10.2023 року із зазначенням IP адреси через яку здійснювався вхід у вказаний додаток та здійснювалось підтвердження банківських операцій на одному аркуші. Відповідно до вказаної інформації в додаток Приват 24 до якого прив`язаний рахунок № 6262963000216324 в момент здійснення платежу здійснювався вхід виключно через IP адрес 85.238.106.86 та із застосуванням вказаного IP адресу було переказано грошові кошти в сумі 1232,62 Євро. Згідно із даними, які містяться у вільному доступі, а саме із застосуванням можливостей інтернет - ресурсу https://iplocation.io/ip було встановлено географічні координати IP адресу 85.238.106.86, а саме населений пункт Одеса Одеська область із географічними координатами 462837.9 304357.0. В подальшому за допомогою інтернет ресурсу Google Maps було встановлено місцезнаходження вказаних координат, а саме вулиця Троїцька, 54-60 м. Одеса . Отже, вказаним протоколом було доведено правдивість повідомлення відповідача та встановлено, що кредитні кошти в сумі 49502,81 грн. дійсно було використано не відповідачем, невідомими особами, які знаходились в м. Одеса. Наведені вище обставини, доведено належними та допустимими доказами, документами, належними чином засвічені копії яких містяться в матеріалах справи, а саме: паспортом, довідкою з місця роботи та характеристикою [PERSON] , випискою по рахунку від 02.10.2023 року, скріншотом з додатку Приват 24 відповідача, скріншотом з електронними повідомленнями, письмовими зверненнями відповідача до АТ Приватбанк, витягом з ЄДР № 12023262150000505, ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.11.2023 року про тимчасовий доступ до документів, протоколу огляду речей і документів від 15.12.2023 року, тощо. Грошові кошти в розмірі 49502,81 грн, які банк вимагає стягнути з відповідачем не отримувались та не витрачались відповідачем і вона не брала на себе зобов`язань щодо їх повернення банку, а тому посилання позивача на норми ст. ст. 526, 527, 530, 610, 629, 1054 ЦК України є необґрунтованими. Твердження позивача про те, що відповідач проводила операції по картці № [NUMBER] , користувалась кредитним лімітом в сумі 200 000 гривень, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти нічим не підтверджено. З банківської виписки по рахунку, на яку посилається позивач вбачається, що окрім перерахунку коштів на цифрові товари в сумі 1232 євро більше по рахунку ніяких операцій не відбувалось. Т Тобто, обставини щодо проведення операцій по рахунку, повернення сум кредитного ліміту, сплата відсотків за користування ним та припинення цих операцій позивач недовів та не надав підтверджень щодо системного використання відповідачем кредитних коштів, які були отримані та використані шахраями та віртуальної кредитної карти, яка була випущена внаслідок злочинних дій шахраїв та доказів взаємопов`язаності та спільності дій відповідача та шахраїв. Посилаючись на Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 р. (надалі Положення) позивач стверджує, що, оскільки відповідач користувався кредитним лімітом та вчиняла операції, то вона є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Відповідно до п. 29 Положення, умови договору не повинні містити вимоги про безумовну відповідальність користувача за неналежну платіжну операцію, за винятком, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/ індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням платіжного інструменту. Відповідно до ст. ст. 29, 30, 31, 53 Закону України «Про платіжні послуги» за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок клієнта грошові кошти, що йому надходять, здійснювати перерахування і видачу відповідних сум та проводити інші операцій за рахунком виключно на підставі розпорядження (згоди) клієнта. У разі виникнення неоднозначного тлумачення прав та обов`язків сторони за договором за участю користувача платіжних послуг такі права та обов`язки тлумачаться на користь такого користувача (ч. 3 ст. 29 Закону). На підставі ч. 12 ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги» банк несе відповідальність за здійснення платіжних операцій без згоди клієнта. У разі якщо таке списання відбулося, банки повинні за першою вимогою та за власний кошт повернути клієнту суму платіжної операції, проведеної без його згоди. Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні » у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до частин сьомої - дев`ятої розділу VI "Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками" Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року N 705 , емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними та імперативними для спірних правовідносин. Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15 та підтверджується сталою судовою практикою, викладеною у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №202/10128/14 , від 13 вересня 2019 року у справі №501/4443/14, від 20 листопада 2019 року у справі №577/4224/16, від 17 червня 2021 року у справі №759/4025/19, від 16 серпня 2023 року у справі №176/1445/22, від 06 вересня 2023 року у справі №686/30030/21 та інших. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі №552/2819/16-ц (провадження №61-1396св18) вказано, що: "користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, Верховний Суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є "слабкою" стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними". У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі №691/699/16-ц (провадження №61-16504св18) вказано, що: "встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" ". У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі №537/3312/16 (провадження №61-17629св18) зазначено, що: "сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції". Згідно заяви про кримінальне правопорушення від 01.10.2023, яка була подана відповідачем до Відділення поліції № 1 м. Сторожинець Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області, правоохоронними органами розслідується кримінальне правопорушення за фактом шахрайських дій невідомих осіб, після того, як невідома особа представилася працівником АТ КБ "Приватбанк", та шляхом обману і зловживання довірою, заволоділа її кредитними коштами у сумі 49502,81 грн. Разом з тим банк в позовній заяві не вказав, якими саме діями чи бездіяльністю відповідач сприяла втраті, незаконному використанню своїх персональних та банківських даних та яким чином відбулось таке сприяння. Згідно висновку викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 вересня 2023 року (справа №686/30030/21 провадження №61-5111св23) саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є "слабкою" стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Таким чином, суд вважає, що АТ КБ "Приватбанк" не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що відповідач як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до відомостей за кредитною карткою, її особового рахунку, акаунту чи додатку Приват24, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції Оскільки, не доведено волевиявлення відповідача на випуск кредитної карти з кредитним лімітом та перерахування коштів 01.10.2023 року у розмірі 49502,81 грн. то і проценти як плата за користування цими коштами у розмірі 13818,48 грн. не повинні стягуватися, з огляду на те, що відповідач кредитними коштами не користувалася. Згідно відповіді поліції від 18.02.2025 року на запит адвоката, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12023262150000505 триває. Таким чином, позивач не довів, що відповідач, сприяла у доступі до її карткового рахунку чи надала інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції. Відповідач виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, одразу звернулася до правоохоронних органів та повідомила про цей факт банк. Списання грошових коштів з карти № [NUMBER] відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції. Відповідно до Постанови Верховного суду від 02.07.2025 року, у справі №490/7829/23, де Верховний суд переглядаючи аналогічну справу пристав на сторону відповідача та зазначив наступне: Положеннями статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України ). У постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22, зазначено: «Банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними». Отже, саме банк у суді першої інстанції мав подати беззаперечні докази сприяння відповідачем незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції. , 81 , 177 ЦПК Крім того, на банк як на позивача відповідно до положень статей 12 України покладено обов`язок надати докази на підтвердження заявлених позовних вимог. У постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц, на яку посилається заявник у касаційній скарзі, зазначено, що банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, які він не виконував або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та за необхідності відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Тому, враховуючи положення пунктів 7-9 розділу VI Положення № 705, суд першої інстанції правильно виснував, що відповідач не може нести відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, а банк не довів, що [PERSON] своїми діями сприяв втраті та/або незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати спірні платіжні операції. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 63321,29 гривень є безпідставними, необґрунтованими та такими, що до задоволення не підлягають. Враховуючи обставини справи, на підставі ст.ст. 526, 530, 546, 554, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: dismissed