Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

В.о. ректора Волинського національного університету імені Лесі Українки (далі - Університет) Цьось А.В. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] . Позовні вимоги\~обґрунтовано тим, що 02.08.2021 між Університетом, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг № 149 (ФФЖ) 2021с (далі - Договір), згідно якого Університет узяв на себе зобов`язання за рахунок коштів законного представника надати вступнику освітню послугу за спеціальністю 061 «Журналістика». Згідно наказу № 16-С (з) від 11.08.2021 [PERSON] було зараховано з 01.09.2021 до складу студентів 1 курсу факультету філології та журналістики, освітнього ступеня бакалавр денної форми навчання за спеціальністю 061 Журналістика, ОПП «Журналістика та міжкультурна комунікація» за кошти фізичних і юридичних осіб. За умовами Договору вартість навчання за 2021/2022 н.р. становить 23100 грн., а вартість освітньої послуги за 2022/2023 н.р. складає 25410 грн. Оплата за навчання вноситься у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Університету щороку. Перший платіж не пізніше 10 днів з дати видачі наказу про зарахування у розмірі 23100 грн., а за наступні роки - до 25 серпня у розмірі визначеному у Договорі на відповідний навчальний рік. [PERSON] , як законний представник [PERSON] , та замовник послуги, взятих на себе зобов`язань по Договору в частині оплати за надану освітню послугу, не виконав. Відповідно до наказу № 65/с від 24.02.2023 [PERSON] було відраховано зі складу студентів 2 курсу групи Журн-27 факультету філології та журналістики спеціальності 061 «Журналістика», ОПП «Журналістика і міжкультурна комунікація» денної форми здобуття освіти за кошти фізичних та юридичних осіб, в тому числі і за порушення умов договору. [PERSON] навчався в Університеті у період із 01.09.21 по 24.02.2023. Тому, [PERSON] мав би оплатити навчання за 2021/2022 н.р. та пропорційну суму за І семестр 2022/2023. За вказаний період сума до оплати за навчання становила 35805 грн. [PERSON] виконав свої зобов`язання частково, а саме: 25.08.2021 та 25.01.2022 здійснив платежі на загальну суму 23100 грн. На момент відрахування [PERSON] 24.02.2023 заборгованість за навчання становить 12705 грн. Тому, [PERSON] просив суд стягнути із [PERSON] на користь Університету борг у сумі 24203 грн. 71 коп., що складається із: 12705 грн. - заборгованість за надану освітню послугу; 6352 грн. 50 коп. - пеня, згідно п. 18 Договору; 1133 грн. 39 коп. -\~3% річних, відповідно до ст. 625 ЦК України; 4012 грн. 82 коп. - інфляційні втрати, згідно ст. 625 ЦК України та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання в.о. ректора Волинського національного університету імені Лесі Українки Цьось А.В. не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, відзиву на позов не надав, але подав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02.08.2021 між Університетом, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг № 149 (ФФЖ) 2021с, згідно якого Університет узяв на себе зобов`язання за рахунок коштів законного представника надати вступнику освітню послугу за спеціальністю 061 «Журналістика». Згідно наказу ректора Волинського національного університету імені Лесі Українки А. Цьося № 46-С(з) від 11.08.2021 [PERSON] було зараховано з 01.09.2021 до складу студентів 1 курсу факультету філології та журналістики, освітнього ступеня бакалавр денної форми навчання за спеціальністю 061 Журналістика, ОПП «Журналістика та міжкультурна комунікація» за кошти фізичних і юридичних осіб. Згідно п. 12 Договору фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб. Відповідно до пп. 1, 2 п. 14 Договору вартість навчання у закладі вищої освіти за 2021/2022 н.р. становить 23100 грн., а вартість навчання у 2022/2023 н.р. розмір оплати на 2021/2022 н.р. * індекс інфляції 2021 року. Відповідно до п. 15 Договору замовник вносить оплату у безготівковій формі на розрахунковий рахунок виконавця: щороку - за перший рік навчання не пізніше 10 днів з дати видачі наказу про зарахування у розмірі, визначеному у ч. 1 п. 14.1 Договору. За наступні роки до 25 серпня відповідного року, у розмірі, визначеному у підпунктах п. 14 Договору на відповідний навчальний рік згідно розрахунків Університету. П. 17 Договору передбачено, що здобувач може бути відрахований із закладу з підстав, визначених ст. 46 Закону України "Про вищу освіту", в тому числі за порушення умов договору. Згідно з п. 18 Договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг вступник та/або законний представник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,5% несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до наказу ректора Волинського національного університету імені Лесі Українки А. Цьося № 65-с від 24.02.2023 [PERSON] було відраховано зі складу студентів 2 курсу групи Журн-27 факультету філології та журналістики спеціальності 061 «Журналістика», ОПП «Журналістика і міжкультурна комунікація» денної форми здобуття освіти за кошти фізичних та юридичних осіб в тому числі і за порушення умов договору. \~ \~ \~ \~ [PERSON] виконав свої зобов`язання частково, а саме: 25.08.2021 та 25.01.2022 здійснив платежі на загальну суму 23100 грн., що підтверджується відповідною випискою із банківського рахунку, де зазначається призначення платежу, а саме: оплата за навчання [PERSON] . Таким чином, установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з договору. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 903 ЦК України установлено обов`язок замовника, якщо договором передбачено надання послуг за плату, оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. [PERSON] навчався в Університеті у період із 01.09.21 по 24.02.2023. Тому, [PERSON] мав оплатити навчання сина за 2021/2023 н.р. та пропорційну суму за І семестр 2022/2023 н.р. (25410/2 семестри). Отже, за вказаний період належна сума до оплати за навчання становила 35805 грн. В свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання виконав частково, а саме: 25.08.2021 та 25.01.2022 здійснивши платежі на загальну суму 23100 грн. На момент відрахування [PERSON] 24.02.2023 заборгованість за надані освітні послуги становила 12705 грн., що свідчить про невиконання взятих на себе [PERSON] зобов`язань в частині своєчасної оплати за надану освітню послугу. Судом було встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 26 вересня 2024 року Любомльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00052929574 від 09 серпня 2025 року. Згідно ухвали Шацького районного суду Волинської області від 05 вересня 2025 року, за клопотанням представника позивача, було замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] у даній цивільній справі. \~ \~ \~ \~ Представник Університету заявив додатково вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 6352 грн. 50 коп., збитків із урахування 3% річних у розмірі 1133 грн. 39 коп. та суму інфляційних витрат - 4012 грн. 82 коп. Так, п. 18 Договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати освітніх послуг вступник та/або законний представник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення. У силу вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, позивачем не враховано положення п. 15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Крім того, згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2" на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжувався та відмінений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 року з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року на всій території України. З 24 лютого 2022 року до дня розгляду справи в Україні триває дія воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022. Таким чином, з огляду на виникнення у відповідача зобов`язання сплатити вартість навчання за І семестр 2022/2023 н.р., беручи до уваги встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року та введення в Україні режиму воєнного стану 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та подальше продовження режиму воєнного стану, враховуючи, що неустойку, 3% річних, інфляційні втрати згідно зі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано після 24 лютого 2022 року, суд уважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання до суду даного позову представником Університету було сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн., однак зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги частково у сумі 12705 грн., тому з відповідача на користь позивача слід стягнути у пропорційному розмірі судовий збір, що становить 1589 грн. 46 коп. (12705/24203,71*3028). На підставі ст.ст. 257, 509, 526, 610, 625, 626 ЦК України,

Outcome: partial