Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

19 червня 2025 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов позов [PERSON] , в інтересах якої діє її представниця - адвокатка Цибульська Г.В., до [PERSON] , третя особа: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] вказала на те, що відповідачка залишила свою новонароджену дитину [PERSON] в пологовому будинку та відмовилася від її виховання та догляду, відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України, малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та зараховано до КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради» на повне державне забезпечення, опікуном дитини призначено позивачку. Відповідачка вихованням, доглядом та утриманням дитини не займається, від виконання своїх обов`язків ухиляється, жодного разу її не провідала. Наразі дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, нею створені усі необхідні умови для її розвитку. 09 липня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Сторони у судове засідання 26 листопада 2025 року не з`явилися. Представниця позивачки - адвокат Цибульська Г.В. надала суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивачки та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка про слухання справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою місця проживання, проте поштова кореспонденція поверталася до суду без вручення адресату з довідками АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою», отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вона вважається такою, що повідомлена належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила, із клопотаннями не зверталася. Третя особа Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради - свого представника у судове засідання не забезпечила, у матеріалах справи є клопотання про розгляд справи у відсутності їхнього представника та прийняття рішення в інтересах дитини, а також надали суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої доньки [PERSON] . Враховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, зі згоди позивачки, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] народила доньку - [PERSON] , актовий запис про народження № 552 від 21 вересня 2024 року, складений Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Мати дитини в пологовому будинку відмовилася від дитини, про що 29 липня 2024 року склала відповідну заяву. Відповідно до заяви та акту закладу охорони здоров`я і органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 29 липня 2024 року, складених працівниками КНП «Пологовий будинок № 1» ОМР, служби у справах дітей ОМР та органів внутрішній справ, [PERSON] , [INFO] , [INFO] народила дитину жіночої статі та відмовилась забрати її з медичного закладу в зв`язку з небажанням виховувати та доглядати дитину. Залишившись без батьківського піклування, наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 09.10.2024 № 165 [PERSON] , [INFO] , поставлена на первинний облік. Розпорядженнями Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 756 від 25.10.2024 малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та № 932 від 11.12.2024 зараховано до КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради» на повне державне забезпечення. За результатами бесіди працівниками соціальних служб із відповідачкою було встановлено, що у неї є ще одна дитина - [PERSON] , [INFO] , який є дитиною інвалідом, [PERSON] є незапланованою дитиною від співмешканця, який її покинув через вагітність, у зв`язку з цим вона не має наміру виховувати та утримувати свою доньку, крім того, відповідачка веде аморальний спосіб життя, постійно змінюючи місце проживання, будинок, в якому вона зареєстрована перебуває в не придатному для проживання стані. Відповідачка з народження доньки вихованням та доглядом дитини не займається, матеріальну допомогу на її утримання не надає, від виконання своїх обов`язків ухиляється. Розпорядженням Пересипської районної адміністрації № 237р від 10.04.2025 позивачку [PERSON] призначено опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] . Наразі дівчинка проживає з позивачкою у квартирі [ADDRESS] . Дитині забезпечені належні умови проживання та гармонійна атмосфера, позивачка здійснює нагляд за станом здоров`я дитини з моменту її народження, дівчинка перебуває на її повному утриманні, позивачка має намір її усиновити. Відповідно до наданого висновку від 22 липня 2025 року № 01-05-3/285 Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON] , оскільки вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Органом опіки та піклування також було встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але там не проживає. Відповідно до інформації служби у справах дітей Василівської сільської ради Белградського району станом на 22 серпня 2024 року будинок за вищезазначеною адресою знаходиться в непридатному для проживання стані і в ньому ніхто не проживає. [PERSON] з іншим малолітнім сином проживає у місті Одесі, точна адреса невідома. 12 серпня 2024 року провідним фахівцем Центру соціальних служб Одеської міської ради була проведена бесіду з [PERSON] , в ході якої з`ясовано, що жінка не має можливості виховувати та утримувати свою новонароджену дитину, дитина неочікувана, народилася від співмешканця, який її покинув, як тільки дізнався про вагітність. [PERSON] має ще сина, [PERSON] . [INFO] , який є інвалідом через органічне ураження мозку, у зв`язку з чим потребує особливого догляду та лікування. За відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян відносно [PERSON] виявлено актовий запис про народження № 11718 від 20.12.2016 складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на [PERSON] , [INFO] , батько якого: [PERSON] , [INFO] , матір: [PERSON] , [INFO] . Будь-яка інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , на території міста Одеси відсутня. За наявною органу опіки та піклування інформацією [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . З метою з`ясування думки [PERSON] щодо позбавлення її батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] , у видані «Одеські вісті» було розміщенно оголошення. Станом на теперішній час [PERSON] до Служби у справах дітей Одеської міської ради з питання повернення малолітньої [PERSON] на виховання у свою родину не зверталась. Орган опіки та піклування Пересипської райадміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, яке полягає в тому, що мати свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Відповідно до частини першої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктом 1 та 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, діючої на Україні з 27.09.1991, «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно з нормами ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Проте підстав для сумніву в обгрунтованості висновку спеціалістів, його компетентності або об`єктивності у суду не має. Відповідно до положень пунктів 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід застосовувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В постанові від 20 березня 2024 року у справі № 204/2097/22 Верховним Судом зроблено висновок, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька й матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Вирішуючи спори такої категорії, суди повинні мати на увазі, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і тільки за наявності вини в діях батьків. Зібраними доказами підтверджено, що мати дитини без поважної причини ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по їх вихованню, без поважних причин з часу влаштування дітей до державного закладу, не проявляла щонайменшої батьківської турботи, з дітиною не спілкувалась, її здоров`ям не цікавилась та не цікавиться на теперішній час. За таких обставин пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, відповідачку слід позбавити батьківських прав з підстав визначених пунктом 1 частини першої статті 164 СК України, що буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінивши усі докази в сукупності, суд вважає, з відповідачки слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) на користь позивачки та на утримання малолітньої дитини, що забезпечить права та інтереси дитини . Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, враховуючи вказану норму, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачки також підлягає стягненню на користь позивачки сплачений нею і документально підтверджений судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав в розмірі 968,96 грн та на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved