Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 26.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір № 9715009, відповідно якого відповідачу надано кредит в сумі 15000,00 гривень. Зазначає, що первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти, тоді як відповідач порушив умови договору та не повернув кредит. 26.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг партнерс» було укладено договір № 26-07/2024, за яким до ТОВ «Факторинг партнерс» перейшло право грошової вимоги, в тому числі за договором № 9715009. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 9715009 від 26.01.2022 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 22527,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 15000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 7527,00 грн. З урахуванням вищезазначеного, позивач просить стягнути \~з \~ [PERSON] на\~користь \~ТОВ «Факторинг партнерс» заборгованність\~за договором № 9715009 від 26.01.2022 року у розмірі 22527,00 грн та судові витрати. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11.07.2025 року справу було передано за підсудністю до Голованівського районного суду Кіровоградської області. Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30.07.2025 року справу було передано за підсудністю до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області. Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2025 року було відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 09.10.2025 року. Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09.10.2025 року судове засідання було відкладено на 03.11.2025 року та повідомлено відповідача через оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України». Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду в своїй заяві, просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, згідно зворотнього поштового повідомлення від 01.10.2025 року поштова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В подальшому повідомлявся, шляхом розміщення 09.10.2025 року оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого не відоме. Відзив від відповідача не надходив. Враховуючи, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його у даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Судом встановлено, що 23.01.2022 року [PERSON] заповнив анкету-заяву на кредит № 9715009 (а.с. 47). 26.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 9715009, згідно умов якого Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором (п. 1.1. Договору). За умовами договору ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати [PERSON] суму кредитних коштів, яка складає 15000,00 грн, строком на 18 днів, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 13.02.2022 року. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 27,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. (а.с. 25-29) Договір про надання споживчого кредиту укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором W10461, що підтверджено копією довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» (а.с. 53). Графік платежів за договором про споживчий кредит 9715009 від 26.01.2022 року (а.с. 43) та паспорт споживчого кредиту (а.с. 45) є додатками до вищевказаного договору. ТОВ «Мілоан» виконав своє грошове зобов`язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 15000,00 грн. Вказана обставина підтверджується квитанцією № 1895486412 від 26.01.2022 (а.с. 54). 26.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг партнерс» укладено договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Факторинг партнерс» право грошової вимоги до позичальників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Факторинг партнерс» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 9715009 на загальну суму 22527,00 грн. (а.с. 10-24) Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 заборгованість [PERSON] становить 22527,00 грн, з яких: 15000 грн сума виданого кредиту, 7527,00 грн заборгованість процентам за користування кредитом (а.с. 30) При розгляді даної заяви судом застосовані норми права. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або за Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. ст. 1, 10, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Мотиви суду. Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем за вищевказаним договором суду не надано, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з його вини. В зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Суд,\~з урахуванням\~ вищевикладеного\~вважає за\~необхідне стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача суму\~заборгованості за\~ договором № 9715009 від 26.01.2022 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Факторинг партнерс», яка становить 22527,00 грн. Розподіл судових витрат. Щодо оплати витрат на правову допомогу, суд дійшов до наступного: Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved