Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач 1), [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач 2) та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач 3, а разом позивачі) звернулися до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , третя особа), про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття нежитлового приміщення. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що позивачі є співвласниками нежитлових приміщень № 310 та № 310, які розташовані по [ADDRESS] та фактично складають одне приміщення. Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] . 07 травня 2021 року було виявлено залиття належних їм на праві власності нежитлових приміщень, про що відразу було повідомлено Комунальне підприємство «Житло-Сервіс». Залиттям, яке відбулося 07 травня 2021 року, спричинено майнову шкоду, оскільки пошкоджено стелю, стіни та підлогу приміщень. З листів Комунального підприємства «Житло-Сервіс» від 17 травня 2021 року №110/306-648 та від 28 травня 2021 року №110/306-713 стало відомо, що мешканці квартири [ADDRESS] , не надали працівнику аварійно-ремонтної служби доступ до квартири, а тому за даних обставин працівник аварійно-ремонтної служби не мав змоги провести обстеження та встановити причини залиття. Власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] . За таких обставин, позивачі звернувся до суду про відшкодування шкоди з відповідача, завданої внаслідок залиття приміщень. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16 червня 2021 року дану справу було визначено за суддею Гусак О. С. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Відповідачка скористалася процесуальним правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечила в повному обсязі, вказуючи на те, що позивачами не доведено, що залиття належних їм на праві власності нежитлових приміщень відбулося саме з належної відповідачці на праві власності квартири [ADDRESS] . Зазначає про те, що нежитлові приміщення є вбудовано-прибудованими, їх частина, що виступає за межі фасаду будинку має дах (плоска покрівля). Тобто, над нежитловим приміщенням № 310, перш за все, знаходиться дах його прибудинкової частини, а також житлові квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] та інші другого поверху другої секції будинку, а не тільки квартира [ADDRESS] . Оскільки 07 травня 2021 року в квартирі [ADDRESS] не було ніяких аварійних ситуацій та в справному стані знаходились інженерні комунікації, спричинити залиття нежитлових приміщень перш за все могли будь-які об`єкти, що обладнані позивачами на даху всупереч вимог ДБН, роботи, які постійно проводяться на даху, чи інші житлові квартири, розташовані вище. Крім того, Комунальне підприємство «Житло-Сервіс» 07 травня 2021 року не встановило та не склало акт залиття нежитлових приміщень, які розташовані у [ADDRESS] . Представник позивачів - адвокат Такташов О. Я. подав до суду відповідь на відзив, у якому вказує на те, що 07 травня 2021 року залиття частини приміщення № 310 відбулося під квартирою [ADDRESS] , у цей день не було зафіксовано жодних аварій внутрішньобудинкових систем (водопостачання, водовідведення, теплопостачання, гарячого водопостачання, зливної каналізації) у будинку [ADDRESS] , а також у зв`язку із тим, що із-за дій власника та безпосереднього користувача квартири [ADDRESS] КП «Житло-Сервіс» не вдалось встановити причини вказаного залиття. З урахуванням викладеного, вважає, що позов про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття нежитлового приміщення підлягає задоволенню. Відповідачка подала до суду письмові заперечення на відповідь на відзив, у яких вказує на те, що знаходження квартири [ADDRESS] поверхом вище у тій секції будинку не може бути належним доказом причинного між діями відповідачки і майновою шкодою позивачів. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року призначено у даній справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам ДНДЕКЦ МВС України в м. Києві. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 21 вересня 2022 року до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи та забезпечення проведення натурального обстеження об`єкта дослідження. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року поновлено провадження у вказаній справі. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022 року матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , треті особи: комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», [PERSON] , про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття нежитлового приміщення направлено до ДНДЕКЦ МВС України в м. Києві для продовження проведення експертизи. 16 листопада 2022 року до суду надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи, оскільки станом на 01 листопада 2022 року клопотання експерта від 12 вересня 2022 року не задоволено. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2022 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам ДНДЕКЦ МВС України в м. Києві. Матеріали справи повторно направлено до вказаної установи. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 07 липня 2023 року до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи та забезпечення проведення натурального обстеження об`єкта дослідження. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року поновлено розгляд справи. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 жовтня 2023 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам ДНДЕКЦ МВС України в м. Києві. Матеріали справи втретє направлено до вказаної установи. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 05 січня 2024 року до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи та забезпечення натурального обстеження об`єкта дослідження. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року поновлено розгляд справи. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року повернуто цивільну справу № 753/12036/21 для подальшого проведення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручені експертам ДНДЕКЦ МВС України в м. Києві. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 13 травня 2024 року надійшов висновок експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи. Відповідно до розпорядження керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва Слівінського Д. О. № 83 від 09 вересня 2024 року дану справу передано на повторний автоматизований розподіл справ між суддями. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 вересня 2024 року дану справу визначено за суддею Каліушком Ф. А. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 вересня 2024 року справу за позовом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», [PERSON] , про стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири - прийнято до розгляду та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивачів в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечували з викладених у відзиві та письмових поясненнях підстав та просили в позові відмовити. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Представник третьої особи - Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» - у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивачів, відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах, на підставі свідоцтва про право власності від 02 жовтня 2001 року, є співвласниками нежитлового приміщення [ADDRESS] . Також на підставі свідоцтва про право власності від 24 липня 2003 року, нежитлове приміщення № [NUMBER] , яке розташовано по [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З інформаційної довідки № 258995298 від 30 травня 2021 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] 07 травня 2021 року сталося залиття нежитлового приміщення № 310, яке належить позивачам на праві власності. З листів КП «Житло-Сервіс» від 17 травня 2021 року № 110/306-648 та від 28 травня 2021 року № 110/306-713 вбачається, що мешканці квартири [ADDRESS] , не надали працівнику аварійно-ремонтної служби доступ до квартири, а тому за даних обставин працівник аварійно-ремонтної служби не мав змоги провести обстеження та встановити причини залиття. Відповідно до акту від 22 червня 2021 року, складеного (через 1,5 місяці після залиття) комісійно та затверджено менеджером (управителем) групи будинків відділення № 2 КП «Житло-Сервіс» С.Новіковим, в якому зазначено наступне: «…На момент обстеження квартири відповідачки, з`ясовано, що будинкові мережі знаходяться в задовільному стані. Протікань не виявлено. На межі відповідальності власника квартири трубопроводи в задовільному стані - без протікань. Перепланування інженерних мереж не виявлено. На лоджії комунікаційні мережі відсутні. Атмосферні опади на лоджії не потрапляють. Лоджії засклені. У ванній кімнаті виявлено протікання по примиканню ванни до стіни. Чи є дане протікання причиною залиття нижче розташованого нежитлового приміщення № 310 встановити не можливо, оскільки при обстеженні 22 червня 2021 року в зазначеному нежитловому приміщенні було сухо. За результатами проведення судової експертизи 13 травня 2024 року експертами Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру складено висновок № СЕ-10-23/68121-БТ, у якому зазначено: «… що в результаті незабезпечення доступу до квартири [ADDRESS] під час запланованого натурального огляду об`єкта дослідження; через відсутність акту на залиття приміщення, який складається (безпосередньо після події) комісійно із зазначенням дати та місця події, описом завданих ушкоджень та причини затоплення та підтверджує факт залиття приміщення - вирішити поставлені запитання не вбачається можливим. Вартість матеріальної шкоди, які виникли внаслідок залиття частини приміщення №310, становить 82 905,71 грн.» Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною першою, пунктом першим частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За нормою статті 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Звертаючись до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, позивачі посилаються на те, що саме з вини відповідачки відбулося залиття нежитлового приміщення № 310, яке розташоване по [ADDRESS] . Так, згідно акту про залиття від 22 червня 2021 року, у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] виявлено протікання по примиканню ванни до стіни. Чи є дане протікання причиною залиття нижче розташованого нежитлового приміщення № 310 встановити не можливо, оскільки при обстеженні 22 червня 2021 року в зазначеному нежитловому приміщенні було сухо. Отже, зазначений акт не містить висновку про те, що залиття сталося внаслідок дій саме відповідачки та її вини. Тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння саме відповідачкою [PERSON] майнової шкоди позивачам. Даний акт не містить належних і допустимих доказів неправомірних дій щодо залиття нежитлових приміщень позивачів саме відповідачкою, а відтак відсутній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями та шкодою. Вина відповідача не доведена. Висновок судової експертизи від 13 травня 2024 року № СЕ-10-23/68121-БТ, взагалі не містить посилання на причину залиття нежитлового приміщення № 310, яке розташоване по [ADDRESS] . Відповідно до частини першої, другої, третьої та четвертої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За умовами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини першої та шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд зауважує, що позивачами не надано достатньо доказів для висновку про причини залиття їх нежитлового приміщення саме з вини відповідачки, тому у даному випадку факт завдання шкоди саме відповідачкою не встановлений. Таким чином, суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з недоведеністю вини відповідачки у залитті нежитлового приміщення позивачів. Суд,

Outcome: dismissed