Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

у липні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області через підсистему «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 01.08.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір (оферти) №01.08.2024-100000386, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 4\~500,00 грн, строком на 98 днів, з датою повернення 06.11.2024 року, з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1,35 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит, з комісією, пов`язаною з наданням кредиту 15 % від суми кредиту та складає 675,00 грн, яка нараховується в день видачі кредиту. Позивач вказує на те, що він свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. В свою чергу відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на 06.11.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 8\~192,73 грн, чим порушуються права та інтереси позивача. Одночасно позивач повідомив, що відповідачем були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме проведена часткова сплата суми по ньому. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №01.08.2024-100000386 від 01.08.2024 у розмірі 8\~192,73 грн та судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн (а.с.1-5). Ухвалою від 28.08.2025 року Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 26). У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронних листів до його електронного кабінету та його представника (а.с.29,30,35,36,41,42), відповідачка рекомендованими поштовими листами з повідомленням, за зареєстрованим місцем проживання, які не були вручені та повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.31,32,43,44). Позивач у змісті позовної заяви просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с.5 на зв.). Відповідачка причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 01.08.2024 [PERSON] електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором Е826) підписала заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення договору (оферти), з якою позичальник ознайомився за посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii, пропозицію про укладення кредитного договору, відповідно яких кредит надано в розмірі 4 500,00 грн, строком на 98 днів з дати його надання, дата повернення кредиту - 06.11.2024, з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1,35% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, з денною процентною ставкою у розмірі 1,13 % , комісією, пов`язаною з наданням кредиту 15 % від суми кредиту, що дорівнює 675,00 грн (а.с.13-17). У п.9 кредитного договору зазначений графік платежів, де вказані дати чергових платежів, загальний розмір чергового платежу, розмір чергового платежу по процентах, розмір чергового платежу по комісії, розмір чергового платежу по сумі кредиту, загальний розмір чергового платежу складає 1\~357,70 грн. (а.с.16,17). Згідно з пп.12.,13 договору визначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 25688,15 %, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 9\~503,80 грн, загальні витрати за споживчим кредитом 5003,80 грн. Неустойка 45,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (а.с.16,17 на зв.). У пункті 14 кредитного договору вказано, що розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (а.с.16-17). З наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором вбачається, що заборгованість відповідача складає 8\~192,73 грн, з яких: 3\~589,25 грн основний борг, 2\~713,48 проценти, 1\~890,00 грн неустойка та зазначено, що проценти по кредиту нараховані за період з 01.08.2024 року по 06.11.2024 року (а.с.10). За повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №223-1607 від 16.07.2025 року відомо, що вказане товариство надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Відповідно до договору про переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 року, 01.08.2024 року 08 год. 05 хв. було успішно перераховано кошти у сумі 4\~500,00 грн на номер картки [NUMBER] , номер трансакції в системі iPay.ua-468651038 (а.с.12). У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, за змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Частиною 1 ст.1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 2 ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 3-6,8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 12 ст. 11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи те, що позичальниця взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, суд вважає, що з відповідачки на користь ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість у загальному розмірі 6\~302,73\~грн. з яких 3\~589,25 грн основний борг, 2\~713,48 грн проценти, та позов в цій частині задовольнити. Водночас суд зауважує, що відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, позивачу в стягненні неустойки в сумі 1\~890,00\~грн потрібно відмовити. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідачки на користь позивача потрібно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1\~863,57 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial