Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 14.10.2022 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит №101371333, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Кредитодавець умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надав відповідачеві кредит в сумі, визначеній кредитним договором. Однак відповідач умови договору належним чином та у повному обсязі не виконав та не повернув у кредитні кошти, не сплатив комісію і проценти за користування кредитом у строк, встановлений кредитним договором. Вказує, що 28.02.2023 між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги №92-МЛ/Т від 28.02.2023, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги та у відповідності до статті 512 ЦК України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, визначених в реєстрі боржників, включно з правом вимоги і за кредитним договором №101371333 від 14.10.2022, що укладений між кредитодавцем та відповідачем. Сума заборгованості відповідача відповідно до виписки з особового рахунка становить 15721 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4 000 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 11 056 грн, прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 665 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №101371333 від 14.10.2022 у розмірі 15721 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4 000 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 11 056 грн, прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 665 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом. Постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26.11.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначає, що не заперечує факт отримання кредитних коштів за спірним договором, однак проти задоволення позову заперечує. Вказує, що у період з 31.10.2022 по 19.11.2022 відповідач здійснив низку оплат (сплата тіла кредиту, процентів, комісій, пролонгацій) на загальну суму 3600 грн. Ці кошти, незалежно від зазначеного призначення, є фактичним виконанням грошових зобов?язань та мають бути зараховані в рахунок погашення основного боргу. Вказує, що позивач не довів, що зазначені кошти не були зараховані у рахунок зменшення заборгованості, тому твердження про повне невиконання договору є безпідставним. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду у справах № 524/5716/20 (24.03.2022), № 522/10193/20 (20.04.2023), № 127/27189/20-ц (10.11.2023), кошти, сплачені позичальником як проценти або комісії, можуть бути зараховані судом у рахунок погашення основного боргу, якщо кредитор не довів протилежного. Враховуючи викладене, позовні вимоги вважає безпідставними у частині нарахованих відсотків, штрафів та витрат на правничу допомогу. Відповідач визнає лише суму тіла кредиту, пропорційно зменшену на суму фактичних оплат 3600 грн. У решті позовних вимог (відсотки, комісії, судові витрати, витрати на адвоката) просить відмовити та врахувати факт часткового виконання зобов?язань та добросовісну поведінку відповідача. Водночас зазначає, що нараховані відсотки є надмірними. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому подав клопотання, згідно з яким просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, просив зменшити розмір нарахованих позивачем процентів, суму витрат на правничу допомогу та суму витрат на сплату судового збору. Поданий відзив підтримав. Долучив до матеріалів справи посвідчення учасника бойових дій. Заслухавши відповідача,\~дослідивши\~матеріали справи,\~оцінивши зібрані\~докази,\~виходячи з\~їх належності\~та допустимості,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.10.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №101371333 (індивідуальна частина). Відповідно до пункту 1.1 договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно з п. 1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Згідно з пунктом 1.2 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000 грн. Пунктом 1.3 договору обумовлено, що кредит надається загальним строком на 105 днів з 14.10.2022 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 29.10.2022 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 27.01.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Згідно з пунктом 1.5 договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 1715 грн в грошовому виразі та 130,672.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 15215 грн в грошовому виразі та 1058,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь період кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 6715 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк кредитування складає 20215 грн. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини за пільговий період, так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно з пунктом 1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Комісія за надання кредиту: 665 грн, яка нараховується за ставкою 13.30 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1 договору). Пунктами 1.5.2, 1.5.3 договору визначено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1050 грн, які нараховуються за ставкою 1,4 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13500,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Відповідно до пункту 1.6 договору тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2, 2.3 цього договору. Відповідно до п.2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальником безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] . За змістом п.3.4.2 договору позичальник має право здійснювати пролонгацію на умовах, передбачених цим договором. У пункті 2.3 договору визначено умови пролонгації договору. Згідно з п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.5.3 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Згідно з пунктом 7.1 договору цей договір (з додатками №1, №2 та Правилами) набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правилами та відповідно до способу надання кредиту, визначеному п. 2.1 цього договору. Крім того, позивачем додано до матеріалів позовної заяви Паспорт споживчого кредиту, в якому вказано основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, та Додаток №1 До договору про надання споживчого кредиту №101371333 від 14.10.2022 року, яким визначений графік платежів. З довідки ТОВ «Мілоан» від 0.09.2025 вбачається, що вказаний договір про споживчий кредит підписаний відповідачем із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором R29235, який був надісланий відповідачу 14.10.2022 о 13:50 год. на мобільний номер [NUMBER] . З платіжного доручення 52571492 від 14.10.2025 вбачається, що ТОВ «Мілоан» перерахував на кредитний рахунок [PERSON] суму 5000 грн як «кошти згідно договору 101371333. У матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, складений первісним кредитором ТОВ «Мілоан», у якому відображено всі операції за даним кредитним договором з моменту отримання кредиту відповідачем; зазначено внесені відповідачем суми у погашення кредиту; нарахування відсотків та підстави нарахування відсотків тощо. У відомостях про щоденні нарахування та погашення кредиту зазначені суми, які нараховувалися за період з 14.10.2022 до 11.02.2023 року. Відповідно до виписки із особового рахунку за кредитним договором №101371333 від 14.10.2022, заборгованість відповідача перед ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» станом на 12.09.2025 становить 15 721 грн та є непогашена. Відповідно до договору відступлення права вимоги №92-МЛ/Т від 28.02.2023 ТОВ «Мілоан» відступило право грошової вимоги ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №92-МЛ/Т від 28.02.2023 у новій редакції додаткової угоди від 25.08.2025) загальна сума заборгованості [PERSON] становить 15 721 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4 000 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 11 056 грн, прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 665 грн. Суд встановив, отримання права вимоги до відповідача новий кредитор не здійснював жодних нарахувань за кредитним договором. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у відповідачки виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Відповідно до ч.1,3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з нормами ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Надаючи оцінку аргументам позивача та відповідача, суд зауважує, що відповідач, підписавши договір про надання кредиту шляхом ведення одноразового ідентифікатора відповідно до положень Закону України "Про Електронну комерцію" погодився з умовами договору. Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував у повній мірі. Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу по кредиту в розмірі 4000 грн. підлягають задоволенню. Щодо суми нарахованих відсотків за користування кредитом, суд встанови, що пунктом 1.3 договору обумовлено, що кредит надається загальним строком на 105 днів з 14.10.2022 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 29.10.2022 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 27.01.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). З долученого до матеріалі справи розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що первісним кредитором здійснено нарахування відсотків за користування кредитом за межами строку кредитування, відтак, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитом в 9256 грн, обмеживши нарахування відсотків датою закінчення строку кредитування 27.01.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Таким чином стягненню підлягають відсотки за користування кредитом у розмірі 9256 грн. Щодо аргументів відповідача про визнання фактично боргу в розмірі 1400 грн основного боргу (5000 грн позики 3600 грн проплат за договором), добросовісного виконання ним договору, а також надмірності нарахованих відсотків, суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам сторін, дійшов висновку, що підстав для зменшення нарахованих відсотків за користування кредитом немає, а первісним кредитором здійснено зарахування протплат відповідачем за кредитним договором з урахуванням умов договору частково на погашення основного боргу, відсотків за користування кредитом та комісії.. Водночас матеріалами справи підтверджено, що між сторонами було укладено кредитний договір, в якому сторони вільно погодили розмір процентної ставки. Доказів того, що відповідач під час укладення договору перебував у стані обману, примусу, чи що умови договору були для нього незрозумілими або нав`язаними, суду не надано. Тому положення договору в частині визначення розміру процентів є результатом вільного волевиявлення сторін та підлягають застосуванню. Посилання відповідача на надмірність процентної ставки не можуть бути підставою для її зменшення, оскільки чинне законодавство не надає суду повноважень втручатися у договірні відносини сторін та змінювати погоджені ними умови за відсутності передбачених законом підстав. Саме по собі визнання процентної ставки високою не є підставою для її зменшення, якщо вона була погоджена сторонами добровільно та відповідає вимогам законодавства щодо форми та змісту договору. Таким чином, оскільки нарахування процентів здійснено відповідно до умов кредитного договору, добровільно підписаного відповідачем, та відповідачем не наведено належних та допустимих доказів на підтвердження підстав для зменшення розміру процентів з підстав їх надмірності. Таким чином суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог. З відповідача підлягає стягненню 13921 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4 000 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 9 256 грн, прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 665 грн. Щодо заявленої вимоги про відшкодування понесених судових витрат, суд зазначає наступне. У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 8 000,00 грн та 2 422,40 грн сплаченого судового збору за поданням даного позову. Відповідно до частини першої та третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини третя статті 137 ЦПК України). Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Слід зазначити, що адвокати, укладаючи із клієнтом договір про надання правової допомоги, мають вказувати перелік послуг, які будуть надаватися під час виконання такого договору. З приводу цього питання Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2018 року у справі №826/856/19 зазначив, що «з розрахунку наданих адвокатом послуг вбачається, що певні його дії (зробити копії необхідних документів чи друк квитанцій) не потребують професійних навичок, а акт виконаних робіт містить вид послуг, що не були передбачені договором». Однак матеріали справи не містять квитанцій до прибуткового касового ордеру, платіжних доручень з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, платіжні інструкції або ж інших документів, які б свідчили про фактичне понесення позивачем витрат на правничу допомогу. З огляду на викладене суд відмовляє у відшкодуванні витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, а тому з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 2145,04 грн.

Outcome: partial