Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

[PERSON] ,\~ [PERSON] \~звернулися до\~суду з\~позовом до Уманської міської ради, Виконавчого комітету Уманської міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності, в якому просили суд: записи про проведену державну реєстрацію права власності, вчинені державним реєстратором виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк Аллою Петрівною 21.12.2016 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1130618471108, нежитлові підвальні приміщення А-9, вхід в підвал 1, загальною площею 362,35 кв.м., форма власності комунальна, власник - Уманська міська рада, по [ADDRESS] та від 13.12.2016 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1121102071108 нежитлові приміщення, об`єкт житлової нерухомості - нежитлові приміщення А-9, загальною площею 71,2 кв.м., форма власності - комунальна, власник - Уманська міська рада по [ADDRESS] - скасувати. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначено, що згідно свідоцтв про право власності вони є власниками квартир в будинку [ADDRESS] . Окрім житлових квартир, при отриманні їх у власність, їм також передані та належать господарські будівлі - сараї у підвалі, якими вони користувались до приватизації житла та користуються по нині. 29.08.2016 за адресою [ADDRESS] за згодою співвласників будинку було створено юридичну особу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) «Софія-6», про що внесено запис в єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29.08.2016, 1 025 102 0000 002503. Рішенням Уманської міської Ради VІІ скликання 22 сесії № 6.33-22/7 від 23.12.2016 було надано згоду на передачу з балансу КП «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3» на баланс ОСББ «Софія-6» житлового будинку по [ADDRESS] . Відділу житлово-комунального господарства Уманської міської ради створити у встановленому порядку комісію з питань передачі з балансу КП «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3» на баланс ОСББ «Софія-6» 171-но квартирного дев`ятиповерхового однопід`їздного з одним ліфтом житлового будинку за адресою [ADDRESS] . 01.02.2017 на підставі акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс комісією було проведено обстеження активів житлового комплексу (його частини) по [ADDRESS] , що передається з балансу КП «Уманське РЕУ-3» на баланс ОСББ «Софія-6», зокрема передані квартири, водопровід, каналізація, центральне опалення, електроосвітлення. Згідно даного акту приймання-передачі передавався житловий комплекс (його частина), проте передано було лише житловий будинок, сходові клітки, позаквартирні коридори, сміттєкамери, горище (техповерх), шахти і машинні відділення ліфтів, водопровід, каналізація, центральне опалення, електроосвітлення. Всі інші допоміжні приміщення - нежитлові приміщення, сараї в підвалі передані згідно з даним актом ОСББ «Софія-6» не були, хоч в даних приміщеннях розташовані комунікації (водопровід, каналізація, центральне опалення, електроосвітлення) та дані сараї в підвалах є їх власністю та інших співвласників будинку. Після того ОСББ «Софія-6» стало звертатись до Уманської міської ради з питанням передачі на баланс ОСББ «Софія-6» нежитлових підсобних приміщень, сараїв в підвалі (звернення були в усній формі), але відповідач зволікав з передачею даних приміщень та наданням відповіді на звернення ОСББ «Софія-6». У 2018 році ОСББ «Софія-6» по [ADDRESS] стало відомо про те, що підвальні приміщення з їхнього будинку перейшло у власність міської ради і Уманська міська рада оформила право власності за собою на нежитлові, підсобні приміщення, сараї в підвалі по [ADDRESS] , а в подальшому дана інформація стала відома уже і всім співвласникам будинку, в тому числі і їм. Отримавши інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно було з`ясовано про те, що в дійсності відповідач зареєстрував право власності на нежитлові приміщення А-9 загальною площею 71,2 м2 та 362,35 м2. Підставами права власності відповідача на дані нежитлові приміщення є відомості з Єдиного реєстру об`єктів державної власності (з додатками), серія та номер: 05-11-4097, виданий 09.08.2016, видавник: Регіональне відділення фонду державного майна України в Черкаській області, рішення Уманської міської ради з додатком, серія та номер 4.13-35/6 виданий 20.03.2013, видавник: Уманська міська рада; довідка, серія та номер 468, виданий 01.11.2016 року, видавник: Комунальне підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3». З огляду на викладене, вважають, що відповідач порушив їхні права та й не тільки, а порушив права всіх співвласників 171-но квартирного житлового будинку, відповідно до правовстановлюючих документів співвласників житлового будинку по [ADDRESS] кожен з них має у власності не тільки квартиру, а й сарай в підвалі, проте відповідач в незаконний спосіб відібрав у власників їхню власність, яка була передана їм при приватизації житла. Також позивачами зазначено, що у зв`язку з розглядом справи понесені судові витрати, але про їх розподіл та стягнення вони не будуть ставити питання. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.11.2021 позов задоволено, скасовано записи про проведену державну реєстрацію права власності, вчинені державним реєстратором виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк Аллою Петрівною 21.12.2016 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1130618471108, нежитлові підвальні приміщення А-9, вхід в підвал 1, загальною площею 362,35 кв.м, форма власності комунальна, власник - Уманська міська рада, по [ADDRESS] та від 13.12.2016 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1121102071108 нежитлові приміщення, об`єкт житлової нерухомості - нежитлові приміщення А-9, загальною площею 71,2 кв.м, форма власності - комунальна, власник - Уманська міська рада по [ADDRESS] . Постановою Черкаського апеляційного суду від 30.03.2023 рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.11.2021 залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 21.02.2024 рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.11.2021 та постанову Черкаського апеляційного суду від 30.03.2023 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2024 справу передано судді Єщенко О.І. Ухвалою від 12.04.2025 прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче засідання. 01.10.2025 представником позивачів Мельником О.Ф. подано до суду заяву про зміну предмету позову, в якій вважав, що ефективним способом захисту порушених прав позивачів є скасування рішення про державну реєстрацію права власності та його припинення, що зумовлює подання даної заяви про зміну предмету позову. У заяві просив ухвалити рішення суду, яким: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 33139435 від 23.12.2016 17:24:04, Ковбасюк Алла Петрівна, Виконавчий комітет Уманської міської ради Черкаської області скасувати та припинити право власності за Уманською міською радою, код ЄДРПОУ: 26535796, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 20300, Черкаська область, м. Умань, площа Соборності, будинок 1 на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1130618471108, нежитлові підвальні приміщенні А-9, вхід в підвал 1, загальною площею 362,35 кв.м форма власності приватна, власник Уманська міська рада по [ADDRESS] ; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32978816 від 16.12.2016 14:58:25, Ковбасюк Алла Петрівна, Виконавчий комітет Уманської міської ради Черкаської області скасувати та припинити право власності за Уманською міською радою, код ЄДРПОУ: 26535796, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна,20300, Черкаська область, м. Умань, площа Соборності, будинок 1 на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1121102071108, нежитлові приміщення, об`єкт житлової нерухомості нежитлові приміщення А-9, загальною площею 71,2 кв.м форма власності комунальна, власник Уманська міська рада по [ADDRESS] . Ухвалою від\~02.09.2025\~прийнято заяву\~представника позивачів\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~адвоката Мельника\~О.Ф.\~від 01.10.2024\~про зміну\~предмету позову.Вирішено у подальшому розглядати справу з урахуванням заяви про зміну предмету позову. Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 25.11.2025 представником позивачів [PERSON] подано до суду клопотання про долучення доказів, у якому він просив долучити до матеріалів справи копію типового проекту 1-477С-46 9-етажного житлового будинку на 171 квартиру для малосімейних (альбом ІІІ креслення електрообладнання та малострумних пристроїв) та типовий проект 1-477С-46 9-етажного житлового будинку на 171 квартиру для малосімейних (альбом 0 креслення нульового циклу робіт, частина 2 санітарно-технічні креслення). Клопотання про долучення доказів задоволено у судовому засіданні 25.11.2025. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні поданий позов підтримав, просив суд його задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та з урахуванням заяви про зміну предмету позову. Представник відповідача Уманської міської ради Коміссарова О.А. у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Отже, зміст положень зазначених норм цивільного та цивільного процесуального права свідчить про те, що підставою для судового захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено,\~що відповідно до Рішення Виконавчого комітету Черкаської обласної Ради народних депутатів від 26.02.1992 № 23, прийнятого на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 №311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною /республіканською/ власністю і власністю адміністративно-територіальних громад /комунальною/ власністю», затверджено перелік підприємств, організацій, установ, майно яких передається з державної в комунальну власність, в тому числі, по місту Умань Черкаської обл. Зокрема, місту Умань передано: об`єднання «Черкасикнига», Виробниче об`єднання ЖКГ, Виробниче управління ВКГ, Виробничі житлові РЕУ 1, 2, 3, Управління комунального, житлового господарства міськвиконкому, Центр по роботі з населенням, ремонтно-будівельну та шляхову дільниці, МП «Уманьзеленгосп», теплові мережі. Житлові будинки у вказаному переліку не зазначені. Виконавчим комітетом Уманської міської ради листом від 22 червня 2020 року\~№ 02-10/5471 06.2020 на запит адвоката Мельника О. Ф. надано рішення Уманської міської ради з додатками, на підставі якого нежитлові приміщення, площами 71,2 кв. м, та 362,35 кв. м, в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , передані в комунальну та приватну власність Уманської міської ради, зазначено наступне: нежитлові приміщення 1-го поверху, загальною площею 71,2 кв. м, та нежитлові підвальні приміщення, загальною площею 362,35 кв. м, в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , відносяться до комунальної власності та належать територіальній громаді міста Умань в особі Уманської міської ради. Право комунальної власності на ці приміщення набуто на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської обласної ради народних депутатів від 26.02.1992 № 23 «Про комунальну власність області», прийнятого на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 1991 року № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною /республіканською/ власністю і власністю адміністративно-територіальних громад /комунальною/ власністю». Цим рішенням виконавчий комітет Черкаської обласної ради народних депутатів затвердив перелік підприємств, організацій, установ, майно яких передається в комунальну власність районів та міст обласного підпорядкування, зокрема, до комунальної власності міста Умань передано майно, що перебувало на балансі виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного управління № 1, в тому числі, будинок за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, рішенням Уманської міської ради від 20.03.202136 № 4.13-35/6 затверджений перелік суб`єктів (об`єктів) міської комунальної власності. Відповідно до даних свідоцтва № [NUMBER] на право власності на житло від 13.11.1997 [PERSON] , [PERSON] на праві приватної, спільної, сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво видане відповідно до розпорядження керівника органу приватизації Поцелуйко С. Н. від 13.11.1997 № 6762. Після смерті [INFO] [PERSON] його частка квартири перейшла у спадок [PERSON] , яка є власницею зазначеної квартири. Уманською дільницею Черкаського ООБТІ Управління ЖКГ Черкаської обласної державної адміністрації видано [PERSON] , [PERSON] технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . Згідно з даними технічних характеристик квартири [ADDRESS] вбачається, що вона розташована на 6 поверсі 9 поверхового будинку та складається з: 1 кімнати, кухні, ванної кімнати, коридору та сараю у підвалі. Відповідно даних свідоцтва № [NUMBER] на право власності на житло від 18.09.1997 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Квартира приватизована згідно із\~Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво видане відповідно до розпорядження керівника органу приватизації Поцелуйка С.Н. від 18.09.1997 № 6514. Уманською дільницею Черкаського ООБТІ Управління ЖКГ Черкаської обласної державної адміністрації видано [PERSON] технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . Згідно з даними технічної характеристики квартири [ADDRESS] вона розташована на 7 поверсі 9 поверхового будинку та складається з: 1 кімнати, кухні, ванної кімнати, коридору та сараю у підвалі. Відповідно до розпорядження Уманської міської ради від 19.02.2016 № 16-р [ADDRESS] перейменовано на вул. Володимира Мономаха. Рішенням Уманської міської ради від 23.12.2016 № 6.33-22/7 надано згоду на передачу з балансу КП «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3» на баланс ОСББ «Софія-6» житлового будинку на\~ [ADDRESS] . 01.02.2017 на підставі акта приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс комісією було проведено обстеження активів житлового комплексу (його частини) на [ADDRESS] , що передається з балансу КП «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3» на баланс ОСББ «Софія-6», зокрема, передані квартири, водопровід, каналізація, центральне опалення, електроосвітлення. Згідно з актом приймання-передачі передавався житловий комплекс (його частина), проте передано було лише житловий будинок, сходові клітки, позаквартирні коридори, сміттєкамери, горище (техповерх), шахти і машинні відділення ліфтів, водопровід, каналізація, центральне опалення, електроосвітлення. Всі інші допоміжні приміщення - нежитлові приміщення, сараї в підвалі передані згідно з даним актом ОСББ «Софія-6» не були, хоча в даних приміщеннях розташовані комунікації (водопровід, каналізація, центральне опалення, електроосвітлення) та дані сараї в підвалах є власністю позивачів та інших співвласників будинку. Відповідно до відомостей технічного паспорту на громадський будинок «Нежитлові підвальні приміщення» на\~ [ADDRESS] його виготовлено на замовлення відділу управління комунальним майном Уманської міської ради 09.09.2016. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02 вересня 2020 року № 222419066 і № 222416432 Уманська міська рада зареєструвала право власності на нежитлові та нежитлові підвальні приміщення А-9, загальною площею 71,2 кв. м, та 362,35 кв. м. Підстава для державної реєстрації: відомості з Єдиного реєстру об`єктів державної власності (з додатками), серія та номер: 05-11-4097, виданого 09 серпня 2016 року, видавник: Регіональне відділення фонду державного майна України в Черкаській області; рішення Уманської міської ради з додатком, серія та номер 4.13-35/6, виданий 20 березня 2013 року, видавник: Уманська міська рада; довідка, серія та номер 468, виданий 01 листопада 2016 року, видавник: Комунальне підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3». Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~статті 8 Конституції України\~передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже,\~стаття 15 ЦК України\~визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі-приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі, допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (частина друга статті 382 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 598/175/15-ц (провадження № 14-363цс19) зазначено, що «Законодавство розділяє поняття допоміжного приміщення та нежилого приміщення як окремого об`єкта нерухомості». Згідно зі ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 № 2482-XII допоміжні приміщення багатоквартирного будинку приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти й машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Такі висновки підтверджуються й у рішеннях Конституційного Суду України, а саме, у Рішенні від 02.03.2004 у справі № 4-рп/2004 за конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), у якому зазначив, що, аналізуючи порушені у конституційному зверненні і конституційному поданні питання щодо права власників приватизованих і неприватизованих квартир багатоквартирних будинків та органів місцевого самоврядування і місцевих державних адміністрацій розпоряджатися допоміжними приміщеннями, а також конструктивними елементами таких будинків (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші і т.\~ін.), Конституційний Суд України виходить з правової характеристики спільного майна власників квартир, конкретизованої у Законі України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». У Рішенні від 09.11.2011 у справі № 14-рп/2011 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» Конституційний Суд України вказав, що за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям «мешканці» треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які проживають у будинку і становлять визначене коло суб`єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об`єкт допоміжні приміщення. Крім того, таке функціональне призначення‚ як обслуговування дво- або багатоквартирного будинку‚ має і прибудинкова територія навколо нього, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою. З цього випливає, що допоміжне приміщення може бути розташоване і поза межами дво- або багатоквартирного будинку. Разом з тим нежиле приміщення це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. На час приватизації позивачами квартир було чинним Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затверджене наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 № 56, у пункті 17 якого прямо вказувалося, що нежилі приміщення житлового фонду, які використовуються підприємствами торгівлі, громадського харчування, житлово-комунального та побутового обслуговування населення на умовах оренди, передаються у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських Рад народних депутатів. Порядок передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність визначається Кабінетом Міністрів України. З наведених норм убачається, що у житлових будинках можуть бути як допоміжні, так і нежилі приміщення, які мають окреме, незалежне призначення (магазини, кафе, перукарні, художні майстерні тощо). У багатоквартирних жилих будинках розташовуються і нежилі приміщення, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять (частина третя статті 4 Житлового кодексу Української РСР) і в результаті приватизації квартир такого будинку їх мешканцями право власності в останніх на ці приміщення не виникає. Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання. У постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 760/34774/19 (провадження № 61-16370св20) зазначено, що: «суди не з`ясували належним чином чи є спірне приміщення за своїми технічними та юридичними характеристиками допоміжним, та що у ньому знаходитися технічне обладнання будинку (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов і безпечної експлуатації квартир тощо), без доступу до якого експлуатація житлового будинку є неможливою, чи використовувалось воно для обслуговування будинку; чи навпаки є нежитловим». Аналогічні за змістом висновки щодо дослідження питання про особливості розмежування допоміжних та нежилих приміщень багатоквартирного жилого будинку містяться в постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 1522/12102/12 (провадження № 61-398св19), від 19.06.2019 у справі № 522/11316/17 (провадження № 61-1669св19), від 12.04.2023 у справі № 638/5304/21 (провадження № 61-2614св23). Згідно з поданими представником позивачів доказами, а саме копії типового проекту 1-477С-46, судом з`ясовано, що спірні приміщення (підвальні) за своїми технічними та юридичними характеристиками є допоміжними, в цих приміщеннях знаходиться технічне обладнання будинку (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов і безпечної експлуатації квартир тощо), без доступу до яких експлуатація житлового будинку є неможливою, вони використовувались для обслуговування будинку. Також на час розгляду справи судом враховано, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній із 16 січня 2020 року, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Згідно зі ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у чинній редакції, на відміну від частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, зараз способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Разом з тим, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства за наявності таких прав. Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 23 червня 2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19. З урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21), скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно є правомірним та ефективним способом захисту, оскільки державний реєстратор одночасно з державною реєстрацією припинення права власності відповідача на відповідне нерухоме майно проводить державну реєстрацію набуття права власності на спірне нерухоме майно за позивачем. Так, згідно з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21), саме скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно є ефективним та правомірним способом захисту порушеного права іпотекодавця. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що власником спірних приміщень на даний час є Уманська міська рада, що підтверджено представником відповідача, вони не відчужені та не передані третім особам. З огляду на вище викладене, враховуючи, що порушуються майнові інтереси позивачів, суд вважає, що обраний позивачами спосіб захисту їх прав, із урахуванням заяви про зміну предмету позову, узгоджується з нормами чинного законодавства і встановленими у справі обставинами.\~ За таких обставин, суд вважає, що заявлений позов належить задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved