Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі позивач, АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 84115,02 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитні договори: 26.02.2021 кредитний договір №2001825016501, за яким позичальнику видано кредит у розмірі 18000,00 грн, 19.08.2021 кредитний договір №1001949920401, за яким позичальнику видано кредит у розмірі 47000,00 грн. Оскільки відповідач не виконувала свої кредитні зобов`язання належним чином, станом на 07.05.2025 у неї виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 84115,02 грн, в тому числі: 1) по кредитному договору від 26.02.2021 №2001825016501 32235,84 грн, з яких: 14710,90 грн заборгованість за кредитом; 17524,94 грн заборгованість за процентами; 0 грн заборгованість за комісією; 2) по кредитному договору від 19.08.2021 №1001949920401 51879,18 грн, з яких: 28215,15 грн заборгованість за кредитом; 7,80 грн заборгованість за процентами; 23656,23 грн заборгованість за комісією. З метою досудового врегулювання спору, позивачем направлено відповідачу письмову вимогу про виконання зобов`язання, однак заборгованість відповідачем погашена не була. Ураховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у сумі 84115,02 грн та понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 20.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження, призначено у справі судове засідання на 13.11.2025. Ухвалою суду від 13.11.2025 судове засідання у цивільній справі відкладено на 08.12.2025. У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві просить розглянути справу без її участі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання, однак поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній" (а.с. 110-111, 116-117). Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася, про причини неявки в судове засідання не повідомила, жодних заяв чи клопотань не подавала. При цьому суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 30.11.2022 у справі №760/25978/13-ц, у якій Верховний Суд, аналізуючи приписи пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, зазначив, що відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі, отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. З огляду\~на викладене,\~ухвалою суду\~від 08.12.2025\~визначено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у цивільній справі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК\~України здійснює розгляд справи без участі сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.02.2021 між АТ «ПУМБ»та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №2001825016501шляхом підписання відповідачем заяви №2001825016501 на приєднання до цього договору, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитний ліміт в сумі 3000,00 грн (а.с. 25). Підписавши заяву на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 26.02.2021, відповідач підтвердила, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилась з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підтвердила свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах. У даній заяві відповідач просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] ** у гривнях, надати кредитну карту та встановити кредитний ліміт у сумі 3000,00 грн. За змістом заяви реальна річна процентна ставка складає 47,88%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 12577,58 грн. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем 26.02.2021, тип кредиту: кредитна лінія; сума/ліміт кредиту: 3000,00 грн; строк кредитування: 12 місяців (зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін); мета отримання кредиту: загальні споживчі цілі, в тому числі для оплати за договорами страхування; спосіб та строк надання кредиту: шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку з дня прийняття рішення банком; пільгова процентна ставка: 0% річних; стандартна процентна ставка: 47,88% річних; тип процентної ставки: фіксована (а.с. 26). Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженої рішенням Правління АТ «ПУМБ» протокол № 818 від 11.08.2020, передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до пункту 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно з пунктом 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором (а.с. 31-43). Згідно із довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору №2001825016501від 26.02.2021, 26.02.2021 встановлено кредитний ліміт в розмірі 3000,00 грн; 20.05.2021 збільшено кредитний ліміт до 7000,00 грн; 20.08.2021 збільшено кредитний ліміт до 10000,00 грн, 26.11.2021 збільшено кредитний ліміт до 16000,00 грн, 13.01.2022 збільшено кредитний ліміт до 18000,00 грн, (а.с. 49). Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надававши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою/особовим рахунком [PERSON] з 26.02.2021 по 07.05.2025 (а.с. 63-67). З розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором №2001825016501від 26.02.2021, станом на 07.05.2025 (включно) вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 32235,84 грн, з яких: 14710,90 грн - заборгованість за кредитом, 17524,94 грн - заборгованість за процентами (а.с. 55-58). Станом на день розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів на спростування вказаної заборгованості. Також 19.08.2021 між АТ «ПУМБ»та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1001949920401шляхом підписання відповідачем заяви №1001949920401на приєднання до цього договору, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит\~в розмірі\~47000,00\~грн,\~строком на\~24\~місяці,\~розмір комісії\~за обслуговування\~кредитної заборгованості\~2,99\~%,\~розмір процентної\~ставки 0,01%\~річних.\~Відповідно до\~графіку платежів\~реальна річна\~процентна ставка\~76,9154%,\~загальна вартість\~кредиту за\~24\~місяці становить\~80731,97\~грн,\~загальні витрати\~за споживчим\~кредитом 33731,97\~грн.\~Дата платежу\~до 19\~числа кожного\~календарного місяця.\~Платіжні періоди\~з 19.08.2021\~по 19.08.2023.\~Комісія за\~обслуговування кредитної\~заборгованості 1405,30\~грн щомісяця(а.с. 21-23). Підписавши заяву на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 19.08.2021, відповідач підтвердила, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилась з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підтвердила свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах. 19.08.2021\~між АТ\~«ПУМБ» та\~ [PERSON] \~підписаний паспорт\~споживчого кредиту,\~який містить\~відомості про\~основні умови\~кредитування,\~інформацію щодо\~орієнтовної реальної\~процентної ставки\~та орієнтовної\~загальної вартості\~кредиту,\~порядок повернення\~кредиту аналогічні\~тим,\~які узгоджені\~сторонами у\~кредитному договорі\~№1001949920401від 19.08.2021 (а.с. 24). Отже,\~між сторонами\~було досягнуто\~згоди щодо\~всіх істотних\~умов кредитного\~договору №1001949920401від 19.08.2021. Відповідно до\~платіжної інструкції\~№TR.51553439.46844.8810\~від 19.08.2021\~ [PERSON] \~отримала від\~АТ «ПУМБ»\~47000,00\~грн кредитних\~коштів за\~договором №1001949920401від 19.08.2021 (а.с. 50). З розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ»за кредитним договором №1001949920401від 19.08.2021, станом на 07.05.2025 (включно) вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 51879,18 грн, з яких: 28215,15 грн - заборгованість за кредитом, 7,80 грн - заборгованість за процентами, 23656,23 грн - заборгованість за комісією (а.с. 51-54). Станом на день розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів на спростування вказаної заборгованості. З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено письмову вимогу (повідомлення) вих.№КНО-44.2.1/524 від 09.05.2025 з вимогою погасити заборгованість за кредитними договорами 2001825016501, №№1001949920401в загальній сумі 84115,02 грн, протягом 30 днів з моменту отримання листа, що підтверджується копією даної письмової вимоги та списком згрупованих відправлень (рекомендованих листів) (а.с. 44-45, 46-48). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого. У силу вимог частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З матеріалів справи вбачається, що 26.02.2021 та 19.08.2021 між АТ «ПУМБ» та відповідачем укладено кредитні договори №2001825016501 та №1001949920401 відповідно, у вигляді заяв про приєднання до договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. АТ «ПУМБ» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитними договорами виконало та надало їй кредитні кошти в сумі 3000,00 грн та 47000,00 грн, що підтверджено випискою/особовим рахунком [PERSON] за період з 26.02.2021 по 07.05.2025, за період з 19.08.2021 по 07.05.2025, платіжною інструкцією №TR.51553439.46844.8810 від 19.08.2021, що є первинними банківськими документами, оскільки виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача, зокрема, баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Як видно з розрахунків заборгованості, наданих АТ «ПУМБ», [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами щодо повернення кредитів, сплати процентів, передбачених кредитними договорами, належним чином не виконала, у зв`язку з чим, у неї утворилась заборгованість за кредитним договором №2001825016501 від 26.02.2021 у розмірі 32235,84 грн, з яких: 14710,90 грн заборгованість за кредитом; 17524,94 грн заборгованість за процентами; за кредитним договором №1001949920401 від 19.08.2021 у розмірі 51879,18 грн, з яких: 28215,15 грн заборгованість за кредитом; 7,8 грн заборгованість за процентами; 23656,23 грн заборгованість за комісією. З огляду на викладене, позовні вимоги позивача АТ «ПУМБ» в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за тілом кредитів та процентами підлягають задоволенню. Водночас АТ «ПУМБ», пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просить крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) і процентів за кредитним договором №1001949920401 від 19.08.2021, стягнути й заборгованість за комісією за обслуговування кредиту. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією, суд вважає за необхідне зазначити таке. Згідно із частинами першою - третьою, п`ятою статті 203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до вимог частини першої статті 215\~ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами другою, третьою статті 215\~ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України\~«Про захист\~прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» з набуттям чинності Закону України\~«Про споживче\~кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України\~«Про споживче\~кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» Правління Національного\~банку України\~постановою від\~08\~червня 2017\~року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України\~«Про споживче\~кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України\~«Про споживче\~кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. За змістом частин першої та другої статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №202/5330/19 вказано, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 у справі №204/224/21 зробила висновок, за змістом якого, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). У справі встановлено, що відповідно до пункту 5.7.3 Розділу II "Послуги банку" Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакціях на момент укладення спірних договорів) комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному у заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу ІІ цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів. У пункті 5 заяви №1001949920401 від 19.08.2021 на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 19.08.2021 зазначено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %. Поряд з цим суд звертає увагу, що у договорі не визначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, також АТ «ПУМБ» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», в зв`язку з цим підстав стягувати нараховану позивачем заборгованість по комісії за обслуговування кредитної заборгованості за кредитним договором №1001949920401 від 19.08.2021 у розмірі 23656,23 грн немає. Правовий висновок про те, що зазначений пункт тотожного кредитного договору з АТ «ПУМБ»є нікчемним, викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 752/4008/20 (провадження № 61-11866св21). Також судом враховано, що сплачені [PERSON] кошти на погашення кредитної заборгованості АТ «ПУМБ» спрямовувалися на погашення не тільки тіла кредиту, процентів за користування ним, а й комісії, зокрема, за кредитним договором №1001949920401 від 19.08.2021 в сумі 10070,97 грн. Вказане підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за вищевказаним кредитним договором (а.с. 51-54). Що стосується суми вже здійснених відповідачем платежів по комісії, суд вважає за необхідне дані суми коштів зарахувати на погашення суми заборгованості за кредитним договором, а саме за тілом кредиту. Таким чином, при визначенні загального розміру заборгованості за кредитним договором №1001949920401 від 19.08.2021, суд вважає за необхідне відняти від заборгованості за тілом кредиту, яку позивач просить стягнути з відповідача у розмірі 28215,15 грн, сплачену комісію у сумі 10070,97 грн, у результаті заборгованість за тілом кредиту за вказаним договором становить 18144,18 грн. З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів належного виконання своїх зобов`язань за вищевказаними кредитними договорами, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 50387,82 грн, яка складається із: заборгованості за кредитним договором №2001825016501 від 26.02.2021 у розмірі 32235,84 грн, з яких 14710,90 грн - заборгованість за кредитом, 17524,94 грн - заборгованість за процентами; заборгованості за кредитним договором №1001949920401 від 19.08.2021 у розмірі 18151,98 грн, з яких 18144,18 грн - заборгованість за кредитом, 7,80 грн - заборгованість за процентами. Таким чином, позов АТ «ПУМБ» підлягає частковому задоволенню. За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн відповідно до платіжної інструкції №538 від 28.08.2025 (а.с. 82). Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (на суму, що становить 59,90% заявлених позовних вимог), в силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволених позовних вимог, що становить 1451,02 грн (2422,40/100х59,90%).

Outcome: partial