Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , померлий в 1998 році, дійсно є батьком [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , [INFO] , яка померла в 2025 році, є бабусею заявника. Свою заяву заявник мотивував тим, що він [PERSON] , народився [INFO] в с. Маяки Біляївського району Одеської області, про що виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області здійснено актовий запис № 11. При народженні його батьками були записані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що реєстрація народження була здійснена російською мовою, то прізвище батька записане « [PERSON] ». У зв`язку з тим, що біологічний батько заявника помер в 1998 році, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 9 березня 2000 року, ухваленого у справі № 2-249/2000, заявника було всиновлено його вітчимом - [PERSON] , у зв`язку з чим в актовий запис про його народження внесені зміни: прізвище « [PERSON] » змінене на « [PERSON] », а по батькові змінене з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В квітні 2025 року померла баба заявника по батьковій лінії - [PERSON] , спадкоємцем якої є заявник за правилами спадкування за правом представлення (спадкової трансмісії), що відповідає положенням ст. 1266 Цивільного кодексу України. З метою подання заяви про спадщину та отримання права на спадщину заявник звернувся до Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про видачу повторних свідоцтв про смерть біологічного батька та баби. Однак згідно листа № 184/24.13-108, виданого 17 травня 2025 року Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), заявнику було відмовлено у видачі запитуваних документів, оскільки в актовому записі про смерть № 1833 від 21 жовтня 1998 року, складеного Пересипським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі, батько записаний як « [PERSON] », а в актовому записі про смерть № 1478 від 24 квітня 2025 року, складеного Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі, баба записана як « [PERSON] ». На думку заявника така ситуація сталася через розбіжності в перекладі прізвища з російської на українську, оскільки всі первинні документи (свідоцтва про народження, про шлюб, про смерть) складені російською, як мовою оригіналу. За таких обставин заявнику рекомендовано звернутись до суду з питання встановлення факту родинних відносин з померлими спадкодавцями, оскільки відсутність підтвердженого факту рідства не дає заявнику можливості оформити спадщину після смерті бабусі так і смерті батька. Враховуючи вищенаведене, вважаю, що документи, додані до даної заяви дають змогу встановити необхідний факт саме в судовому порядку, оскільки іншої можливості встановити факт родинних стосунків немає. Представник заявника надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що заяву підтримує та просить задовольнити. Від заінтересованої особи надійшла заява, в якій просили розглядати справу у відсутність їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження встановлено, [INFO] народився [PERSON] , що згідно з вказаним витягом 27.02.1995 року було складено актовий запис 11 Виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області. У вказаному актові були записано батьків: батько [PERSON] , [INFO] та мати [PERSON] , [INFO] . Державна реєстрація народження була проведена відповідно до ст. 133 СК України (відомості про заявника [PERSON] ). Відповідно до вказаного витягу батьки заявника перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №80 від 09.09.1994 року народження, складений Біляївським РАГС Одеської області. Згідно з копією актового запису про смерть №1833 від 21.10.1998 року складеного Відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради, встановлено, що [INFO] у віці 27 років помер [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 09.03.2000 року встановлено, що заяву [PERSON] в інтересах усиновлюваного [PERSON] про усиновлення було задоволено, та зобов`язано Біляївський РАГС Одеської області внести відомості у свідоцтво про народження [PERSON] , в запис 27.02.1995 року зареєстрований Маяківською сільською радою Біляївського району Одеської області, змінив прізвище з « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », а по - батькові з « [PERSON] » на по-батькові « [PERSON] » та записати дитину [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідно до копії актового запису про смерть №1478 від 24.04.2025 року складеної Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . \~ \~ \~ \~З приводу прийняття спадщини, після смерті [PERSON] та [PERSON] , заявник звернувся до Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про видачу повторних свідоцтв про смерть біологічного батька та бабусі. Однак листом від 17.05.2025 року №184/24.13-108 Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було повідомлено заявнику, що під час перевірки в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про смерть №1833 від 21.10.1998 року складений Пересипським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно [PERSON] та актовий запис про смерть №1478 від 24.04.2025 року складений Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно [PERSON] . При перевірці наданого заявником документу, а саме повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про його народження, було встановлено, що прізвище біологічного батька (до усиновлення) зазначене як [PERSON] . Крім того, в актових записах про народження, шлюб та розірвання шлюбу відносно батька заявника прізвище батька вказане « [PERSON] ». Враховуючи викладене, видати повторне свідоцтво про смерть батька з відомостями [PERSON] та повторне свідоцтво про смерть бабусі з відомостями [PERSON] не є можливим в зв`язку з суттєвими розбіжностями в прізвищах, тому було рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до копії актового запису про народження №92 від 16.09.1971 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , який народився [INFO] , складений виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області. Згідно з частиною першою\~статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 3\~ст. 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої\~статті 293 ЦПК України). Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, однак не є вичерпним. Частинами 1, 2\~статті 315 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов: - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Схожі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 10.04.2019 року у справі №320/948/18, від 18.01.2024 року у справі №560/17953/21. Відповідно до п. 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї\~Постанови\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у\~ст. 315 ЦПК\~і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані заявником докази стосовно родинних відносин між ним та [PERSON] та [PERSON] , суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявником\~\~\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] , а саме те, що\~\~ [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є біологічним батьком [PERSON] , а [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт, який просить встановити заявник, підтверджуються письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved