Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивач АТ «Таскомбанк» через систему «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.12.2023 АТ «Таскомбанк» та [PERSON] уклали заяву-договір № 3840114-024 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого банк перерахував на поточний рахунок відповідача № [NUMBER] кредитні кошти у розмірі 26725,00 грн., строк кредиту 24 місяців, цільове призначення кредиту: на власні потреби, розмір процентної ставки за користування кредитом становить 0,01% річних, комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 6,9% щомісячно. Відповідно до п. 1 розділу 2 кредитного договору, відповідач акцептував публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на вебсайті, на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і приєднався до умов договору. Відповідач підтвердив, що ознайомлений зі змістом підписаної ним заяви-договору, договору з усіма додатками до нього та повністю з ними згодний. Однак, відповідач належним чином зобов`язання за укладеним кредитним договором не виконував, внаслідок чого станом на 01.05.2025 утворилася заборгованість у розмірі 49105,94 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) у розмірі 23287,59 грн.; заборгованості за процентами (в т.ч. прострочена) у розмірі 1,93 грн.; заборгованість по комісії - 25816,42 грн. У зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 06.10.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача АТ «Таскомбанк» не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З прохальної частини позовної заяви вбачається, що представник позивача просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності Відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21.12.2023 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено заяву-договір № 3840114-024 про надання споживчого кредиту. Також, відповідачем був підписаний додаток № 1 до заяви-договору, в якому міститься детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів, відповідно до якого сума кредиту за договором становить 26725,00 грн., строк кредиту 24 місяців, розмір процентної ставки за користування кредитом становить 0,01% річних, комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 6,9% щомісячно. Підписанням цієї Заяви-договору відповідач акцептував публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщений на сайті Банку за адресою https://tascombank.ua/), за текстом - «Договір», і беззастережно приєднався до умов Договору. Згоден, що дана Заява-договір, а також Тарифи Банку є невід`ємними частинами Договору. Підписанням цієї Заяви-договору відповідач підтвердив, що ознайомлений(-а) з умовами Договору, Тарифами, Правилами користування електронним платіжним засобом, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно з вимогами чинного законодавства) та отримав(-ла) їх примірники у Мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Проект зазначених документів, був наданий йому для ознайомлення перед їх укладенням та підписані ним документи повністю відповідають наданим йому Банком. Факт перерахування банком коштів на рахунок відповідача № [NUMBER] підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 21.12.2023 по 01.05.2025. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідач, всупереч умов договору та ст. 526 ЦК України, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 01.05.2025 утворилась заборгованість в розмірі 49105,94 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) у розмірі 23287,59 грн.; заборгованості за процентами (в т.ч. прострочена) у розмірі 1,93 грн., заборгованість по комісії у розмірі 25816,42 грн., яка підтверджується відповідним розрахунком, наявним в матеріалах справи. Відповідачем не надано до суду доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України. Відповідач не скористався своїми правами, передбачені ст. ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не надав суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи судом достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, не повернув вчасно надані йому кредитні кошти та не сплачує відсотки за їх користування, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доказів на спростування заявлених позивачем позовних вимог відповідач суду не надав. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved