Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У жовтні 2025 року до Миколаївського районного суду Львівської області звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона та відповідач з 19 грудня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, укладеному 19 грудня 2008 року у виконкомі Гостомельської селищної ради м. Ірпеня Київської області, актовий запис № 87. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що подружні стосунки між нею та відповідачем фактично припинені. Протягом останніх років між ними склалися напружені стосунки, які неможливо налагодити. Подружжя втратило почуття любові, поваги, довіри та взаєморозуміння, що є необхідними складовими сімейного життя. Спільного сімейного бюджету подружжя не має. Кожен із нас окремо розпоряджався власними доходами. Вказує, що спільне життя та збереження шлюбу є неможливими, сім?я фактично розпалася, і подальше спільне проживання не відповідає інтересам ні її, ні їхніх дітей. Крім того, посилається на необхідність утримання трьох дітей, які проживають з нею, що є підставою для стягнення на її користь аліментів на їх утримання. Ураховуючи наведене, [PERSON] просить суд: 1.розірвати шлюб, укладений 19 грудня 2008 року між нею та [PERSON] , укладеному 19 грудня 2008 року у виконкомі Гостомельської селищної ради м. Ірпеня Київської області, актовий запис № 87. 2.стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 25\~000, 00 грн щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Процесуальні дії суду Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня2025 року визначено суддю Миколаївського районного суду Львівської області Рябчун А. В. 06 жовтня 2025 року судом було скеровано запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції Західного міжрегіонального управління ДМС України щодо встановлення місця реєстрації відповідача [PERSON] . З відповіді, отриманої судом 15 жовтня 2025 року, встановити місце реєстрації [PERSON] не вдалося. З відповіді № 1902760 від 17.10.2025 року щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, [PERSON] зареєстроваий як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . З відповіді № 1902753 від 17.10.2025 року щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, [PERSON] зареєстроваий як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 31 жовтня 2025 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2025 року позовну заяву в частині позовних вимог [PERSON] про визначення місця проживання дітей повернуто позивачеві. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 17 листопада 2025 року виправлено описку допущену у процесуальних документах суду. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 01 грудня 2025 року клопотання представника [PERSON] адвоката Гнатів Н. А. про участь у засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Постановлено розгляд справи, призначений на 02 грудня 2025 року, проводити в режимі відеоконференції з представником відповідача. Доводи особи, яка подала відзив на позовну заяву У листопаді 2025 року представник відповідача адвокат Жиравецький Т. М. подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що вимоги про розірвання шлюбу відповідач підтримує та не заперечує проти їх задоволення. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 25\~000,00 грн., то такі вважає такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме погоджується на розмір аліментів у розмірі 9\~000,00 грн на трьох дітей. При цьому надав довідки про отриманий дохід. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 19 грудня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Виконкомом Гостомельської селищної ради м. Ірпеня Київської області, актовий запис № 87. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 липня 2009 року, виданого Виконкомом Гостомельської селищної ради м. Ірпеня Київської області, [PERSON] народилася [INFO] , батьками є: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 листопада 2012 року, виданого Виконкомом Гостомельської селищної ради м. Ірпеня Київської області, [PERSON] народилася [INFO] , батьками є: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 листопада 2015 року, виданого Виконкомом Гостомельської селищної ради м. Ірпеня Київської області, [PERSON] народився [INFO] , батьками є: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки від 04.11.2025 року № 04-11/25-1, виданою ТОВ «Формокомплекти і запчастини» дохід [PERSON] за період з 01.05.2025 року до 31.10.2025 року становить 95\~688,65 грн. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу Стаття 51\~Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із частинами 3, 4 статті 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України\~визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень викладених у пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримали та просили їх задовольнити. При цьому позивачка зазначила, що з вересня 2025 року сімейні відносини припинені, діти проживають з нею, примирення не можливе, тому просила не надавати строк на примирення. В судовому засіданні представник відповідача висловила позицію відповідача [PERSON] та вказала, що останній не заперечує проти розірвання шлюбу, просив не надавати час на примирення. Встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, від шлюбу мають трьох дітей, які проживають з позивачкою, тому суд, з огляду на позицію сторін, вважає, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову та наданими у судовому засіданні поясненнями. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які свідчать про те, що надання строку для примирення сторонам дійсно допоможе збереженню сім`ї, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Частиною 2 статті 114\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Ураховуючи зазначене, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей Статтею 8 Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~ Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено у 2025 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років 2 563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років 3 196 гривень. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей підтримали та вказали, що від шлюбу у сторін є троє дітей, які проживають з позивачкою та на утримання яких потрібні кошти. Оскільки відповідач має обов`язок щодо утримання і виховання дітей, просили вимоги задовольнити. При цьому вказали, що було заявлено суму аліментів у розмірі 25\~000,00 грн на трьох дітей, проте після ознайомлення з відзивом на позовну заяву, погоджуються на аліменти у розмірі 9\~000,00 грн на трьох дітей, тобто по 3\~000, 00 грн в місяць на кожну дитину з їх індексацією з дня подання позову і до дня досягнення повноліття. Представник відповідача позовні вимоги підтримала частково та зазначила, що відповідач не заперечує обов`язок з утримання дітей та не бажає ухилятися від нього. Проте, заявлена до стягнення сума аліментів є завищеною, тому просить задовольнити вимоги позивачки частково та стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 9 000,00 грн на трьох дітей, тобто по 3 000, 00 грн в місяць на кожну дитину. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . На момент розгляду справи в суду відсутні заперечення відповідача, що діти проживають разом з позивачкою. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки та те, що дітиа проживають разом з матір`ю та перебувають на утриманні матері. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує, що відповідач є молодою працездатною особою без розумових та фізичних вад, спроможний виконувати свої батьківські обов`язки, зокрема надавати матеріальну допомогу дитині. При цьому судом враховано, що відповідач є працевлаштованим та не заперечує обов`язку з утримання дітей. \~ \~ \~ \~Суд взяв до уваги позиції сторін у справі, які фактично дійшли згоди щодо розміру аліментів, який повинен стягуватися на утримання дітей. Зокрема, сторона відповідача запропонувала до стягнення аліменти у розмірі 9 000,00 грн на трьох дітей, тобто по 3 000, 00 грн в місяць на кожну дитину, а сторона позивача у судовому засіданні погодилася з такою сумою та не висловлювала заперечень з приводу зазначеного розміру. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000,00 грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації, щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття. Разом з тим, суд роз`яснює, що відповідно до статті 193 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Нормами частини 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей 03 жовтня 2025 року, тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дітей. Відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат Згідно із частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно до вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1 211, 20 грн, сплачений позивачкою за позовну вимогу про розірвання шлюбу, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Згідно до вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1 211, 20 грн, від сплати якого позивач при подачі позову була звільнена, підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі, пропорційному задоволеним позовним вимогам. Отже, з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 436, 05 грн, оскільки позовні вимоги про стягнення аліментів задоволено на 36% На підставі викладеного,

Outcome: partial