Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 622821,24 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що міською радою здійснені заходи самоврядного контролю з питань законності використання та охорони земель комунальної власності територіальної громади м. Харкова та додержання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок комунальної власності. Право власності на нежитлові будівлі літ. "А-2" загальною площею 1071,8 кв.м., та літ. "Б-1" загальною площею 30,3 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за відповідачем. Вищевказані нежитлові будівлі розташовані на земельній ділянці площею площею 0,5200 га з кадастровим номером 6310136900:08:021:0502, яка перебуває у власності територіальної громади міста Харкова, право користування земельною ділянкою відповідачем не оформлено. Отже, [PERSON] з моменту набуття прав власності на нежитлові будівлі літ. "А-2" загальною площею 1071,8 кв.м. та літ. "Б-1" загальною площею 30,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , з 23.12.2020 року по теперішній час, використовує вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером 6310136900:08:021:0502 без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Факт використання відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером 6310136900:08:021:0502, площею 0,5200 га за адресою: [ADDRESS] , встановлено заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.01.2024 у справі № 641/7497/21 за позовом Харківської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, яким, зокрема, стягнуто з відповідача грошові кошти у розмірі 1 245 642,48 грн за використання вищевказаної земельної ділянки за період з 01.01.2021 по 31.08.2021. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] у період з 01.09.2021 по 31.12.2021 не сплачував плату за користування земельною ділянкою по [ADDRESS] у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно, а саме грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 622 821,24 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 23.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засіданні представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Крім того, представник відповідача адвокат Філатов П.А. також повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки в підсистемі «Електронний суд», в судове засідання не з`явився. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.10.2024 № 400894127 право власності на нежитлові будівлі літ. "А-2" загальною площею 1071,8 кв.м., та літ. "Б-1" загальною площею 30,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване з 23.12.2020 за [PERSON] на підставі договору дарування нежитлової будівлі від 23.12.2020 № 1440. Вказані нежитлові будівлі літ. "А-2" загальною площею 1071,8 кв.м., та літ. "Б-1" загальною площею 30,3 кв.м. розташовані на земельній ділянці площею 0,5200 га (кадастровий номер 6310136900:08:021:0502) по [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310136900:08:021:0502, складеним 25.10.2024 року головним спеціалістом інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Миколайчук А.С., обстеженням на місцевості встановлено, що земельна ділянка (кадастровий номер 6310136900:08:021:0502) площею 0,5200га за адресою: по [ADDRESS] , огороджена, на території земельної ділянки знаходяться нежитлові будівлі літ. "А-2", літ. "Б-1", право власності на які зареєстровані за [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 31.01.2020 № HB-0004486882020 земельна ділянка по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310136900:08:021:0502 сформована як об`єкт цивільних прав 10.06.2004; площа земельної ділянки 0,5200 га; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; цільове призначення - 1.11.6; вид використання - для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.10.2024 № 400893550 право оренди земельної ділянки площею 0,5200 га з кадастровим номером 6310136900:08:021:0502 припинено 24.02.2020 на підставі акту приймання земельної ділянки до земель запасу міста від 13.02.2020 № 65/20. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 4629 від 01.07.2020 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310136900:08:021:0502 складає 23355797грн. З копії листа ГУ ДПС у Харківській області від 07.10.2024 року встановлено, що сплата земельного податку та орендна плата від [PERSON] за період з 01.09.2019 по 31.12.2021 року за користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 6310136900:08:021:0502, загальною площею 0,5200 га, відсутня. Відповідно до розрахунку суми безпідставно збережених коштів, доданого до позовної заяви встановлено, що [PERSON] за період з 01.09.2021 року по 31.12.2021 року безпідставно зберіг кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] в розмірі 622821,24 грн. Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо користування земельною ділянкою комунальної власності без внесення відповідної плати за землю, спірні правовідносини регулюються нормами Земельного кодексу України (далі ЗК України), Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно з пунктом в) частини першої статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату. У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. При цьому орендна плата справляється у грошовій формі. У пункті 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (пункт 288.5 статті 288 ПК України). Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, а також застосування передбачених законом способів захисту прав. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже, у випадку використання земельної ділянки комунальної власності без оформлення договору оренди, власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію розміру неотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою в порядку, визначеному статтею 1212 ЦК України. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Для кондикційних зобов`язань важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України). Зазначений правовий висновок відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах: від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) та висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 201/2956/19 (провадження № 61-2105св20). У спорах про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою до моменту оформлення особою права користування такою земельною ділянкою власник має право на отримання безпідставно збережених грошових коштів у порядку статті 1212 ЦК України. Тобто в такому разі суд виходить з того, що фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе грошові кошти, які мав заплатити за користування нею, отже, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц та від 20 вересня 2018 року у справі № 925/230/17). Згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 157 ЗК України). Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (далі - Порядок № 284). Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши надані суду докази, встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування нежитлової будівлі від 23.12.2020 № 1440 набув право власності на нежитлові будівлі літ. "А-2" загальною площею 1071,8 кв.м., та літ. "Б-1" загальною площею 30,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Крім того, судом встановлено, що земельна ділянка, на якій розташовані належні відповідачу нежитлові будівлі літ. "А-2" загальною площею 1071,8 кв.м., та літ. "Б-1" загальною площею 30,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , перебуває у комунальній власності, право власності на вказану земельну ділянку площею 0,5200 га з кадастровим номером 6310136900:08:021:0502 зареєстровано з 24.02.2020 за Харківською міської радою. З копії листа ГУ ДПС у Харківській області від 07.10.2024 року встановлено, що сплата земельного податку та орендна плата від [PERSON] за період з 01.09.2019 по 31.12.2021 року за користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 6310136900:08:021:0502, загальною площею 0,5200 га, відсутня. Суд зазначає, що після укладення договору дарування нежитлової будівлі і державної реєстрації права власності на неї у відповідача, могло б виникнути право користування земельною ділянкою, на якій розташована вказана нежитлова будівля. Незважаючи на те, що нежитлова будівля не може бути відокремлена від земельної ділянки, на якій вона розташована, вказаними положеннями закону було врегульовано правовий режим нерухомого майна і правовий режим земельних ділянок, на яких воно розташовано, а отже, користувач земельної ділянки зобов`язаний сплачувати за користування нею певну плату, що відповідає положенням статті 206 ЗК України, та оформити право користування земельною ділянкою. Викладене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 27 липня 2022 року у справі № 644/3932/18-ц (провадження № 61-6606св20). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 червня 2021 року у справі№ 200/606/18 виклала правовий висновок про те, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він передбачений як потребами обороту, так і загалом самої природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктах нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій знаходиться цей об`єкт, враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на її території будівлі або споруди, особа, яка придбала такий об`єкт, стає фактичним користувачем цієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна, а відносини з фактичним користуванням земельною ділянкою без оформлення права на цю ділянку (без укладення) договору оренди тощо та недотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом умовними. Подібні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] як власник нерухомого майна, розташованого на спірній земельній ділянці, користується зазначеною земельною ділянкою без попереднього набуття права власності на цю ділянку чи укладення договору оренди земельної ділянки, тобто без достатньої правової підстави. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач обґрунтовує фактичний розмір недоотриманої орендної плати за користування відповідачем спірною земельною ділянкою за період з 01.09.2021 по 31.12.2021 року в розмірі 622821,24 грн, визначений на підставі розрахунку Харківської міської ради. Обґрунтовуючи заявлену суму недоотриманої орендної плати, позивач зазначає про те, що уповноважені особи Харківської міської ради при здійсненні розрахунків керувалися, в першу чергу, Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженим наказом Мінагроекономіки від 25 листопада 2016 року № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», рішенням Харківської міської ради від 25 вересня 2013 року № 1269/13 «Про затвердження порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01 січня 2013 року». Розмір безпідставно збережених коштів розраховано Харківською міською радою як розмір орендної плати за земельну ділянку комунальної власності площею 0,5200га у вигляді орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою органом місцевого самоврядування. При цьому, суд зазначає, що наведений позивачем розрахунок неотриманого доходу підтверджується належними і допустимими доказами та належним чином обґрунтований. Враховуючи, що відповідач як власник нерухомого майна користувався земельною ділянкою, на якій розташована нежитлова будівля, без оформлення у встановленому законом порядку права на користування земельною ділянкою, тобто без відповідної правової підстави, внаслідок такого користування зберіг за рахунок Харківської міської ради грошові кошти у розмірі орендної плати за земельну ділянку, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь Харківської міської ради за використання земельної ділянки по [ADDRESS] безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.09.2021 року по 31.12.2021 року у сумі 622821,24 грн. В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Харківської міської ради підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved