Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25 лютого 2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 100. Позивач зазначає, що шлюбні відносини сторони припинили, оскільки втратили відчуття поваги та любові один до одного. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам подружжя, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Просила суд строк на примирення не надавати. Відповідач у судове засідання не з`явився, засобами поштового зв`язку надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Просив суд строк на примирення не надавати. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст.\~81\~ЦПК України докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з \~ \~ \~ \~25 лютого 2006 року, який зареєстровано Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 100. Згідно наданих матеріалів від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини сторони припинили, спільного господарства не ведуть. Вирішуючи позов, суд бере до уваги, що відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати, вважають, що їх сім`я фактично розпалась, її збереження є неможливим та не відповідає інтересам подружжя, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюбні відносини вже не підлягають збереженню. Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved