Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позивач звернувся\~в суд\~з позовом\~в якому\~просить звільнити\~його від сплати заборгованості за виконавчим провадженням № 40225038, з примусового виконання виконавчого листа № 405/8421/13-ц, 2/405/1658/13, який виданий 11.10.2013 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з нього на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.09.2013 року до [INFO] . Позов мотивує тим, що він та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.07.2006 року, який розірвано рішенням суду від 07.04.2008 року. Після розірвання стосунків відповідач народила доньку [PERSON] , [INFO] , про що в свідоцтві про народження внесені відомості про батька - [PERSON] та матір - [PERSON] . Відповідач з донькою мешкали окремо від нього. Відповідно до вищезазначеного рішення суду з нього на утримання доньки стягнуті аліменти. Виконавчий лист № 405/8421/13-ц 2/405/1658/13, виданий 11.10.2013 року Ленінським районним судом м. Кіровограда знаходиться на виконанні в Подільському відділі державної виконавчої служби у місті Кропивницькому, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.10.2013 року (ВП 40225038). 01.08.2019 року на нього було здійснено наїзд автомобілем, в результаті чого він отримав ряд тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я. Факт ДТП підтверджується вироком Кіровського районного суду від 12.01.2021 року. Діагноз «оскольчаті переломи верхньої гілки лобкової кістки та сідничної кістки праворуч з початковими проявами консолідації, ознаки деформуючого артрозу обох кульшових суглобів; Одиничні еностози тіла правої здухвинної кістки та головки правої стегнової кістки» йому встановлено не одразу, а лише через місяць після ДТП через втрату можливості ходити. Відповідно до заключення МРТ органів тазу від 03.09.2019 року, в нього виявлені МР ознаки перелому лонної та сідничної кісток праворуч. Наслідки пошкодження короткої та великого привідного, нарожного замикаючого м`язів праворуч (частковий розрив внутрішніх волокон, набряк). Після серії МСК-томограм, зроблено заключення: МСКТ- ознаки консолідуючого перелому лонної і сідничної кісток справа. 2-хсторонній коксартроз Іст. з кістовідною перебудовою зчленованих кісток. Дегенеративно-дистрофічні зміни крижово-клубових зчленувань. Одиничні еностози тіла правої клубової кістки і правої стегневої кістки, що підтверджується мільтизрізовою комп`ютерною томографією від 28.10.2019 року. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста КЗ «ЦМЛ» від 30.10.2019 року йому встановлено діагноз: «Повільноконсолідуючий перелом лонної та сідничної кісток справа». Через несвоєчасність встановленого діагнозу та лікування він тривалий час з важкістю пересувався, майже рік пересувався за допомогою палиць, на роботу через хворобу не міг влаштуватись. 25.07.2020 року він отримав побутову травму, внаслідок якої йому встановлено діагноз «Гостре порушення мозкового кровообігу за типом паренхіматозно-вентрикулярно-субарахноїдального крововиливу внаслідок розриву артеріо-венозної мальформації лівої скроневої частки. Забійна рана лобної ділянки справа. ПХО 25.07.2020 р.» Йому рекомендовано нейрохірургічне лікування, від якого змушений був відмовитись через відсутність коштів на операцію. Даний факт підтверджується: випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 8471 від 10.08.2020 року КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», заключенням МРТ головного мозку від 29.07.2020 року, інші медичні документи, як-то записи лікаря невропатолога в амбулаторній картці, результати мультизрізової комп`ютерної томографії від 04.08.2020 року; консультативний висновок спеціаліста від 05.10.2020 року та інші. Маючи зазначені в медичних документах діагнози, йому встановлена 3 група інвалідності, яка підтверджується довідкою до акта спеціалізованої кардіо-МСЕК Серії 12 ААБ № 566866, від 09.11.2020 року та відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда № 910, обмеження життєдіяльності Іст., а саме до пересування, до трудової діяльності. Відповідно до заключення ультразвукового дослідження м`яких тканин від 28.10.2021 року в нього лівобічна пряма пахова грижа. Аденіт пахових лімфовузлів зліва. Згідно довідки до акта МСЕК від 15.11.2021 року Серії 12 ААБ № 579923 йому продовжена 3 група інвалідності, згідно якої протипаказана важка фізична праця, робота на висоті, біля рухомих механізмів, нічні зміни, відповідно до ІПР від 15.11.2021 року № 910 в мене обмеження життєдіяльності до пересування 0-1, до трудової діяльності-1. Він не може працевлаштуватись, оскільки має постійні запоморочення, головні болі, хиткість, що виключає можливість працевлаштування, адже навчався та працював до аварії за професією автослюсар, бетонщик, слюсар. Майже рік перебував під наглядом невролога, проходив стаціонарне лікування, що підтверджується епікризом із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4629/846 від 03.11.2021 року, записами з амбулаторної картки, МРТ головного мозку від 19.10.2021 року, згідно яких стан погіршується. В 2022 році продовжував лікування у невролога, що підтверджується: МРТ головного мозку від 10.11.2022 року, згідно якого в нього визначилось обширне судинно-солідне утворення (31x49x46мм) з патологічним судинним малюнком, глюзними компонентами, різким розширенням дренуючої вени до 10мм, записами з амбулаторної картки. 30.11.2022 року йому продовжена 3 група інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК Серія 12 ААВ № 391098, згідно якої йому протипоказана важка фізична праця, робота в нічний час. В 2023 році діагноз підтверджувався, крім того додались стійка цефалгія, вестибулопатичний, атактичний синдроми, що підтверджується епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 6649 від 08.11.2023 року, МРТ головного мозку від 25.10.2023 року. 13.12.2023 року згідно довідки до акта огляду кардіологічної МСЕК серії 12ААГ № 841059 йому встановлено 3 групу інвалідності, та відповідно до ІПР № 1366 встановлена І ступінь обмеження до трудової діяльності. Згідно епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 6708/1195 від 06.11.2024 року йому підтверджено діагноз «Наслідки ГПМК (2020 р.) за геморагічним типом (паренхіматозно- субарахноїдальний крововилив) внаслідок розриву ARM скроневої частки (32x67x25мм). Забій лівої скроневої долі з різким розширенням дренажної віни (до 10мм) з лікворно-венозною дистензією. Стійкою цефалгією, вестибулопатичний, атактичний синдроми». Діагноз підтверджується висновком МРТ, записом в амбулаторній картці. В 2024 році стан здоров`я погіршився, він звертався до лікарів, що підтверджується записами в амбулаторній книзі від 24.10.2024 року, МРТ головного мозку від 30.10.2024 року. 16.12.2024 року згідно довідки до акта огляду спеціалізованої кардіо-МСЕК серії 12ААД № 212390 йому встановлено 3 групу інвалідності. Всі обстеження та лікування оплачує мати - [PERSON] . Лікування, яке призначається неврологом під час звернення амбулаторно, він не проходить, оскільки відсутні кошти на ліки та операцію, лише проходить ЛФК та придбає недорогі ліки оскільки єдиним його доходом є державна соціальна допомога особам з інвалідністю З гр., що підтверджується довідкою форми ОК-5 від 23.10.2024 року, довідкою Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради № 884/3-1 від 24.10.2024 року, згідно якої він отримує державну соціальну допомогу в розмірі 2 361 грн. на місяць. Крім того, у зв`язку з стягненням 50% від доходу за виконавчим провадженням ВП 40225038 він отримую 1 180,50 грн. Таким чином, після прийняття судом рішення про стягнення аліментів, обставини, на підставі яких судом було задоволено позовні вимоги, змінились, оскільки змінилось матеріальне становище, та основне - стан здоров`я. Зважаючи на викладені обставини, вважає, що стягнення з нього заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, має бути повністю припинено та звільнено від її сплати. Ухвалою суду від 17.03.2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов. 02.04.2025 року представником третьої особи надано відзив на позов, в якому він просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] 18.04.2025 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому він просить не приймати до уваги відзив на позов представника третьої особи, так як останній не наділений правом подачі вказаного відзиву. 16.06.2025 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов позивача. В даному відзиві відповідач звернула увагу суду на те, що заборгованість утворилась не за один рік, а задовго до отримання травми позивачем внаслідок систематичної несплати аліментів позивачем, просила відмовити в задоволенні його позову. Ухвалою суду від 15.10.2025 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на обставини, що в ньому викладені та просили позов задовольнити. Надаючи пояснення позивач не зазначив, чому ним не сплачувались аліменти за період з 2013 по 2019 роки. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву, якій просила відмовити в задоволенні позову позивача та надала суду додаткові докази на підтвердження захворювань дитини. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, суду надане клопотання про розгляд справи у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.07.2006 року, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.04.2008 року. Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції від 17.10.2006 року, актовий запис № 1986 і згідно якого внесені відомості про батька - [PERSON] та матір - [PERSON] . Відповідач з донькою мешкають окремо від позивача. 26.09.2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда по справі № 405/8421/13-ц з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.09.2013 року до [INFO] . Виконавчий лист № 405/8421/13-ц 2/405/1658/13, виданий 11.10.2013 року Ленінським районним судом м. Кіровограда знаходиться на виконанні в Подільському відділі державної виконавчої служби у місті Кропивницькому, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.10.2013 року (ВП 40225038). Проведеними відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», діями державного виконавця встановлено, що станом на 10.01.2025 року позивач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 179\~499,57 грн. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вказане також кореспондується частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, якаю держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу,- до досягнення нею двадцяти трьох років. На підставі витребуваних державним виконавцем документів, а також інформації Головного управління статистики у Кіровоградській області про розмір середньої заробітної плати по Кіровоградській області та м. Кропивницькому, державним виконавцем було проведено розрахунок заборгованості по аліментам за період з 04.09.2013 року по 01.10.2024 року з урахуванням виплат станом на 10.01.2025 року та відповідно заборгованість склала - 179 499,57 грн. Копію розрахунку надано боржнику. 13.01.2025\~року державним\~виконавцем перераховано\~кошти в\~сумі 1\~180,50\~грн.,які\~надійшли на\~депозитний рахунок\~відділу стягнуті\~з доходу\~ [PERSON] департаментом\~соціальної політики\~Кропивницької міської\~ради.\~22.01.2025\~року державним\~виконавцем кошти\~в сумі\~1\~180,50\~грн.\~включено до\~ розрахунку заборгованості в рахунок погашення заборгованості по аліментах; 04.09.2013 року по 01.10.2024 року, та встановлено, що заборгованість на повноліття р. складає - 178 319,07 грн. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Сімейний Кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Судом встановлено, що в 2019 році позивач отримав травму внаслідок ДТП. Відповідно до вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда у справі № 404/8437/19 від 12.01.2021 року позивач [PERSON] 10.09.2019 року отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Цим же вироком суду на користь [PERSON] стягнуто моральну шкоду в розмірі 21\~000 грн. Відповідно до наданої позивачем довідки МСЕК від 13.12.2024 року позивачу встановлено третю групу інвалідності, в якій зазначені умови та протипоказання, а саме важка фізична праця, нічні зміни. Відповідно до епікризу від 06.11.2024 року загальний стан позивача - задовільний. В Україні 3 групу інвалідності встановлюють людям, у яких є порушення функціонування організму в помірному ступені. Позивач, маючи певні фізичні обмеження, може забезпечувати себе матеріально та отримувати певний дохід. Як зазначає відповідач та встановлено в судовому засіданні позивач не сплачував аліменти з 2013 року, а травму отримав у 2019 році, тобто основна частина виниклої у нього заборгованості пов`язана з ухиленням від виконання обов`язків по сплаті аліментів протягом 6-и років і не пов`язана з отриманою травмою і його матеріальне становище жодним чином не зміниться, так як аліменти ним взагалі не сплачувались. Нормами ст. 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на вказану статтю, але у позові та в судовому засіданні ним не зазначено поважних причин не сплати аліментів на утримання дитини за період винесення рішення, тобто з 2013 року по 2019 рік. Норма ч.2 ст. 197 СК України передбачає звільнення від заборгованості за аліментами якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Позивач має інвалідність III групи і ця група є робочою за встановлених обмежень. Відповідно до вимог ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Стаття 8 Конвенції про права дитини не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Йогансен проти Норвегії» від 07.08.1996 року, параграф 78). У параграфі 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон протии Швеції» (№ 2) від 27.11.1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Суд враховує всі обставини справи, також наявність і у дитини захворювань і потреби батьківської підтримки та допомоги, яка надавалась лише матір`ю, стан здоров`я позивача і те, що характер отриманих ним ушкодження здоров`я має ступінь середньої тяжкості, а не тяжкий як того передбачає ст. 197 СК України, а також враховуючи першочергово інтереси дитини, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача, а тому стягненню на користь держави з позивача підлягають судові витрати в сумі 1 794,99 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і ст.ст. 180, 181 183, 191, 197 СК України,

Outcome: approved