Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Вишнівецької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходяться по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Позовні вимоги мотивовано тим, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами до 15 квітня 1991 року відносився до майна колгоспного двору, головою якого була [PERSON] . Після припинення існування колгоспного двору право власності на зазначене майно збереглося за його членами відповідно до законодавства, чинного на час виникнення таких правовідносин. Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно. Позивач є спадкоємцем за заповітом та у встановлений законом спосіб прийняв спадщину. Разом з тим, оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку позивач не зміг у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом свого права. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 07 липня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та визначено, що дану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява, в якій він просить суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити позов. Представник відповідача Вишнівецької селищної ради в підготовче судове засідання не з`явився, однак від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає. Дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи із наступного. Так, згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться на [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року відносився до типу господарства «колгоспний двір». Членами колишнього колгоспного двору, що знаходиться на [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 року були: [PERSON] - голова колгоспного двору, [PERSON] - чоловік. Вказаний житловий будинок зареєстрований в Збаразькому РК БТІ за колгоспним двором. Вартість вказаного будинковолодіння становить 43900 гривень. Дані обставини знайшли своє підтвердження: копією довідки-характеристики №78 від 13.03.2025 року, виданої КП Тернопільської РР «Збаразьке районне бюро технічної інвентаризації» (а.с.9), копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, видане виконавчим комітетом Збаразької районної ради народних депутатів Тернопільської області 05.02.1991 року на підставі рішення виконкому від 31.01.1991р. №20 (а.с.10); висновком про вартість майна від 12.06.2025 року (а.с.19); довідкою №14/15/11/01-04 від 10.03.2025 року виданою Раковецьким старостинським округом №11 Вишнівецької селищної ради Кременецького району Тернопільської області (а.с.13); копією сторінки погосподарської книги (а.с.14, 17), копією довідки №16/15/11/01-04 від 10.03.2025 року, виданої Раковецьким старостинським округом №11 Вишнівецької селищної ради Кременецького району Тернопільської області (а.с.16). Правовідносини, які виникли до 15.04.1991 року, тобто до введення в дію положень Закону України «Про власність», зокрема спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15.04.1991 року, підлягають вирішенню за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до ст.120 ЦК України 1963 року, яка діяла на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної часткової власності. А згідно ст.123 ЦК України 1963 року, яка діяла на час виникнення правовідносин, розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх. Таким чином, суд приходить до висновку, що власниками будинковолодіння, яке знаходиться по на [ADDRESS] , в рівних частках, по 1/2 частині кожен, були [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] в с.Раковець Збаразького району Тернопільської області, що стверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00054728348 (а.с.43-44). Після смерті [PERSON] 1/2 частина будинковолодіння, яке розташоване на [ADDRESS] , відповідно до чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, а саме вимог ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, успадкувала його дружина - [PERSON] , оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00051905811 від 20.06.2025 року (а.с.12), копією довідки №35/15/11/01-04 від 19.06.2025 року, виданої Раковецьким старостинським округом №11 Вишнівецької селищної ради Кременецького району Тернопільської області (а.с.15). Таким чином [PERSON] стала власником цілого спірного будинковолодіння. [PERSON] померла [INFO] в с.Раковець Збаразького району Тернопільської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.11.2005, виданого Раковецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області (а.с.7). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і прийняв спадщину після її смерті. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією заповіту від 07.05.2004 року (а.с.8), повідомленням державного нотаріуса Збаразької державної нотаріальної контори №193/07-09 від 11.07.2025 року (а.с.28-29), інформацією державного нотаріального архіву Тернопільської області за №885/01-21 від 13.11.2025 року (а.с.46-56). Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №159/02-31 від 10.06.2025 року виданою державним нотаріусом Збаразької державної нотаріальної контори, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться на [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , оскільки відсутні документи, які встановлюють факт належності майна [PERSON] (а.с.11). Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто. Відповідач Вишнівецька селищна рада Кременецького району Тернопільської області визнала позов. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує законних прав, свобод чи інтересів інших осіб, а також враховуючи все вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити визнавши за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходяться по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . На підставі наведеного та

Outcome: approved