Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог Представник Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (далі - Банк) Шкапенко О.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість за кредитним договором б/н від 24.01.2020 у розмірі 23 127,86 грн станом на 01.10.2025 та судових витрати у розмірі 2 422,4 грн. Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань із своєчасного повернення кредитних коштів та процентів за користування ними. Виклад позиції відповідача Відповідачка правом на подачу відзиву не скористався. Процесуальні дії у справі Суд ухвалою від 13.10.2025 відкрив спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, вказавши, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом надсилання на адресує реєстрації ухвали суду та судових повісток. Поштові відправлення повернулись до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (на судові засідання 04.11.2025 та 04.12.2025), що згідно зі ст. 128, 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. Відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Суд ухвалою від 04.12.2025, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, ухвалив здійснювати розгляд у відсутності відповідача та згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~ постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Банк та [PERSON] уклали договір б/н (далі - договір) про отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку на підставі анкети-заяви [PERSON] , що підтверджується підписаною ним анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у А-Банку. До позову також додано паспорт споживчого кредиту "Кредитна картка" та заяву клієнта б/н, в яких відображено умови кредитування. Паспорт скріплено простим електронним підписом клієнта за номером телефону. Відповідно до п. 1.1.3.2.3. з витягу з умов та правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк" (далі - умови та правила) банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно з п. 4.9 договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Згідно з п. 2.1.1.12.2 умов та правил за користування Кредитом, наданим Держателю, при наявності пільгового періоду, Держатель оплачує відсотки за пільговою процентною ставкою (0,01 % річних) в рамках встановленого Пільгового періоду по кожній платіжній операції. Відповідно до виписки по картці з 24.01.2020 по 01.10.2025 вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 01.10.2025 складає 23 127,86 грн, з яких: 15 317,53 грн - заборгованість за кредитом; 7 810,33 грн заборгованості по процентами. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 1, 2 \~ст. 207 ЦК України (у редакції, чинній на момент вчинення заяви) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1\~ст. 638 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що відповідач уклав кредитний договір б/н на підставі анкети-заяви [PERSON] , що підтверджується власноручним підписом відповідача. Наведене вказує на те, що сторони досягли згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення\~статті 638 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд встановив, що Банк встановив кредитний ліміт на рахунок [PERSON] , що підтверджується випискою по картці. З наданих виписки по картці та розрахунку заборгованості за укладеним договором б/н від 24.01.2020 вбачається, що станом на 01.10.2025 [PERSON] має заборгованість у розмірі 23 127,86 грн. Тобто, Банк виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором встановивши кредитний ліміт на рахунок [PERSON] та надавши у користування кошти, однак останній в порушення ст. 509, 526, 1048, 1049, 1054 ЦК України та умов договору зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем наявна заборгованість. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15). При цьому як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 № 913/618/21, у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та принцип змагальності, наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку щодо обгрунтованості заявлених вимог. Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про доведеність позивачем заявлених вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 158 693,34 грн. Висновки за результатами розгляду заяви Отже, позовні вимоги Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідачки на користь АТ "Акцент-Банк" підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,4 грн.

Outcome: approved