Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та учасників справи. Позивач [PERSON] звернулася до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітніх дітей які продовжують навчання: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи стягувати з моменту подання позову до закінчення навчання дітей. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 24.04.2007 було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від зазначеного шлюбу подружжя має дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , які на даний час стали повнолітніми. Дочка [PERSON] навчається у Інституті економіки і менеджменту Національного університету «Львівська політехніка» на денній формі навчання за спеціальністю «Менеджмент». Навчання проходить за кошти фізичної особи. Син [PERSON] навчається в Інституті енергетики та систем керування Національного університету «Львівська політехніка» на денній формі навчання. Таким чином, діти потребують матеріальної допомоги. Відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, однак добровільно цього не робить, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач по справі не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для навчання дітей, не зважаючи на те, що згідно з законодавством зобов`язаний це робити. Відповідач не в змозі самостійно утримувати дітей, тому позивач змушена звернутися до суду, відтак просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] правом подачі відзиву на позов не скористався. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.\~174\~ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Процесуальні дії, заяви (клопотання) учасників справи. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2025 головуючим суддею визначено суддю Валовін Ю.В. /а.с. 21/ На виконання вимог ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України, суддею вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності відповідача [PERSON] та отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру /а.с. 22/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.09.2025 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 27.10.2025. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 23/. Ухвалою суду від 27.10.2025 розгляд справи відкладено на 04.12.2025 /а.с. 28/. Розгляд справи по суті відбувся 04.12.2025 без участі сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду повторно не з`явився, про причину неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою суду від 04.12.2025 суд постановив проводити заочний розгляд справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних, які необхідні для встановлення фактичних обставин справи, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.04.2007 у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 107, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с. 5/. Крім того, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.10.2007 та серії [NUMBER] від 02.10.2007 /а.с. 10, 16/. Відповідно до відомостей виконавчого комітету Стрийської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 431 від 04.08.2025 вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає разом із своїми дітьми: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] /а.с. 6/. Згідно з довідкою Національного університету «Львівська політехніка» № 526 від 18.09.2025 [PERSON] дійсно є студентом першого курсу денної форми навчання рівня вищої освіти «Бакалавр» Інституту економіки і менеджменту, навчання за кошти фізичної особи. Закінчує навчання в червні 2029 року /а.с. 14/. Згідно з довідкою Національного університету «Львівська політехніка» № 526 від 16.09.2025 [PERSON] дійсно є студентом першого курсу денної форми навчання рівня вищої освіти «Бакалавр» Інституту енергетики та систем керування. Закінчує навчання в червні 2029 року /а.с. 19/. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з необхідністю отримання повнолітніми донькою [PERSON] та сином [PERSON] , які продовжують навчання, матеріальної допомоги (аліментів) на своє утримання та ненаданням такої допомоги відповідачем у необхідному розмірі в добровільному порядку. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, шляхом сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина є продовження ними навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Наведена правова позиція відображена в Постанові Верховного Суду від 04.08.2020 у справі № 489/100/18. Оцінка доказів та висновки суду за результатами розгляду справи. За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог. Дослідженими в судовому засіданні обставинами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які навчаються на денній формі навчання в Національному університеті «Львівська політехніка» та закінчують навчання 30.06.2029, тобто до досягнення ними 23-х років. З позовом про стягнення аліментів на період навчання звернулась їх матір [PERSON] , визначивши необхідний щомісячний платіж у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. У зв`язку з вищенаведеним суд вважає за необхідне звернути увагу, що в законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, тобто відсутня мінімальна чи максимальна їх величина. При цьому, суд визначає розмір аліментів у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Враховуючи фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved