Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

31 жовтня 2025 року представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в особі директора звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Договором №\~4470026 у розмірі 23\~456,15 грн та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 вересня 2021року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір № 4470026, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 6\~100,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. У відповідності до п.\~1.5.2. Договору проценти за користування кредитом складають 1830,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.\~1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. 26 січня 2022 року було укладено договір № 26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4470026. 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4470026. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, тому загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №\~4470026 що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 23\~456,15 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3942,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 18843,15 грн, заборгованість за комісіями 671,00 грн, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. (а.с.\~2-7) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено судове засідання, в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору залучено ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «МІЛОАН». (а.с. 95-97) Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи проводити за відсутності представника, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. (зворотна сторона а.с. 6) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення, яке повернулось до суду без вручення адресату. (а.с.\~107) Згідно ч.\~7 ст.\~128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.\~128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи положення ч.\~7 ст.\~128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином. Відзив щодо позову та заяв про розгляд справи без її участі відповідач не надала. При таких обставинах, у відповідності до положень ч.\~1 ст.\~280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомила, не подала відзив, з урахуванням згоди позивача, встановлено сукупність умов для проведення розгляду справи в заочному порядку на підставі наявних у ній матеріалів. Представники третіх\~осіб ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~та ТОВ\~«МІЛОАН» у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. (а.с.\~100-101) Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 05\~вересня 2021\~року між\~ [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» за допомогою ІТС було укладено договір про споживчий кредит №\~4470026, який підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «S17910». Також, погоджуючись на умови Договору відповідачем було підписано Анкету-заяву на кредит, Додаток №\~1 до Договору (Графік платежів за договором про споживчий кредит), Паспорт споживчого кредиту, в яких визначені основні умови кредитування, інформація щодо процентної ставки та комісії за надання кредиту, порядок повернення кредиту, приведений графік платежів.\~ Згідно з укладеним Договором сума кредиту склала 6\~100,00 грн, що надається строком на 24 дні з 05 вересня 2021 року, з поверненням кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 29 вересня 2021\~року. Відповідно до п. 1.5.1- 1.5.2 Договору комісія за надання кредиту складає 671,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,00 відсотків від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом складають 1\~830,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. За умовами п.1.6-1.7 Договору стандартна фіксована процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За умовами п.\~2.3.1.2 Договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. (а.с.\~27-31, 54, 66-67) ТОВ «МІЛОАН» належним чином виконало свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів, які були перераховані на платіжну картку [PERSON] на підставі договору №\~4470026 у сумі 6\~100,00 грн відповідно до квитанції від 05 вересня 2021\~року. (а.с. 72) Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за Договором №\~4470026 станом на дату відступлення права вимоги заборгованість [PERSON] перед ТОВ «МІЛОАН» становить 17\~740,25 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3\~942,00 грн, заборгованості за процентами у розмірі 13\~127,25 \~грн, заборгованості за комісією у розмірі 671,00\~грн. (а.с.\~73-74) 26 січня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №\~26-01/2022-83, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №\~4470026, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] (а.с. 10-14, 21, 23-26) З розрахунку ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10 січня 2023 року слідує, що за Договором №\~4470026 укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] за період з 26 січня 2022 року по 10 січня 2023 року донараховані відсотки у розмірі 5\~715,90 грн. (а.с.\~8) 10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору №\~10-01/2023, в тому числі за Договором №\~4470026, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , що підтверджується договором, актом приймання-передавання реєстру боржників від 26 січня 2022 року, актом прийому-передачі реєстру боржників від 10 січня 2023 року, реєстром боржників від 10 січня 2023 року, витягом з реєстру боржників. (а.с. 32-37, 45, 47-50) Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд зазначає наступне. Відповідно до ч.\~1 ст.\~5 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч.\~3 ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 12 ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст.\~638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.ст.\~526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Частина 1 ст.\~599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.\~1 ст.\~610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.\~1 ст.\~611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.\~1 ст.\~612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.\~625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.\~1 ст.\~512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Згідно ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Відповідно до ст.\~1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У договорі, укладеним з відповідачем, сторонами погоджено всі його істотні умови. Договір є дійсними, у судовому порядку не оскаржувався. При дослідженні наданих позивачем розрахунків заборгованості за договором з усіма їх складовими, суд прийшов до висновку про те, що розрахунок ТОВ «МІЛОАН» зроблено у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та підтверджують порушення відповідачем обов`язків щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування цими коштами та інших платежів. Однак, наданий позивачем розрахунок, що проведений ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», не доводить обґрунтованість нарахування процентів за кредитним договором за період з 26 січня 2022 року по 10 січня 2023 року і позбавляє суд надати об`єктивну оцінку щодо правомірності таких нарахувань. Відступлення права вимоги підтверджується договорами, витягами з реєстру боржників та реєстрами боржників за такими договорами, які містять інформацію про відповідача (його прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, номер договору, суму заборгованості). Відповідно до вимог ст.\~516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідно до ч.\~1 ст.\~13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором підлягають частковому задоволенню в частині доведених обставин позову належними та допустимими доказами, а саме у розмірі 17\~740,25 грн, яка складається з: 3\~942,00 грн заборгованості за за тілом кредиту, 13\~127,25 грн - заборгованості за процентами, 671,00 грн - заборгованості за комісією станом на 26 січня 2022 року. При поданні позову позивачем заявлено вимогу про відшкодування йому за рахунок відповідача понесених судових витрат, які складаються зі сплаченого судового збору у сумі 2\~422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 13\~000,00 грн. Визначаючи розмір понесених витрат суд виходить з наступного. За ч.\~3 ст.\~141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)\~чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)\~чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)\~поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4)\~дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Верховний Суд у постанові від 17 вересня 2019 року у справі №\~810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх. На підтвердження понесення позивачем судових витрат на правничу правову допомогу суду представлено докази, а саме: Договір №\~01-07/2024 від 01\~липня\~2024\~року, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявку на надання юридичної допомоги №\~1829 від 01 вересня 2025 року, витяг з акту №\~14 про надання юридичної допомоги від 30 вересня 2025 року, який включає в себе такі види допомоги: 1)\~надання усної консультації з вивчення документів на суму 4\~000,00\~грн (2\~години*2000,00 грн); 2)\~складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду на суму 9\~000,00 грн (3\~години*3000,00 грн). Загальна вартість послуг склала 13\~000,00 грн. (а.с.\~59-61, 64-65) Надаючи оцінку зазначеним вимогам в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат, суд виходить з наступного. Частинами першою та другою\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом ч. 4, 5 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)\~складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)\~часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)\~обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)\~ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.\~41 Конвенції. Так, у своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10 грудня 2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02 червня 2014 року, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Разом з тим, суд враховує, що позовні вимоги ґрунтуються на стягненні кредитних коштів, що виникло з правочину, укладеного у електронній формі. За своєю сутністю спірні правовідносини не є складними, а судова практика по такій категорії справ є усталеною і однотипною. Справа є малозначною, її розгляд здійснено судом в судовому засіданні без присутності учасників справи. Отже, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача в контексті положень ч.\~4 ст.\~137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об`єктивно необхідним на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 13\~000,00\~грн є необґрунтованою, оскільки не відповідає критеріям співмірності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та критерію реальності таких витрат. Враховуючи обсяг та зміст позовних вимог, складність справи, обсяг виконаних робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в межах 7\~000,00 грн, оскільки такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність, об`єм справи та зміст процесуальних дій, вчинених адвокатом. В силу до ч.ч.\~1, 2 статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~832,06 грн (75,63\~%) та витрати на професійну правничу допомогу відповідно у розмірі 5\~294,10\~грн (75,63\~%). На підставі викладеного,

Outcome: partial