Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Уповноважений представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА») Крюкова М.В. через систему «Електронний суд» звернулася до Згурівського районного суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 5412397 від 21.01.2022 у розмірі 32436,09 гривень, з яких сума кредиту 10000,00 гривень, сума процентів за користування кредитом 18050,00 гривень, 3 % річних - 1427,09 гривень, інфляційні втрати 2959,00 гривень, а також судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.01.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі ТОВ " АВЕНТУС УКРАЇНА") та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 5412397 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 10000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. За умовами кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти у безготівковій формі на платіжну картку № [NUMBER] . Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданого йому кредиту внаслідок чого утворилась заборгованість. 19.06.2023 \~між ТОВ\~«АВЕНТУС УКРАЇНА» та\~ ТОВ\~ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА»\~укладено Договір\~ факторингу № \~19.06/23-Ф\~у відповідності\~до умов\~ якого\~ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає\~ (відступає)\~ТОВ\~«ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за\~плату належні\~йому права\~вимоги,\~а ТОВ\~ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА»\~ приймає належні\~ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок попереднього кредитора. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за кредитним договором у розмірі 32436,09 грн. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 06 червня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 06 жовтня 2025 року витребувано докази, а саме зобовязано АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (код ЄДРПОУ 21133352) надати до суду інформацію, що містить банківську таємницю, а саме підтвердження належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); підтвердження факту\~зарахування коштів\~21.01.2022\~на вказану платіжну\~картку у сумі\~10000,00\~(гривень від\~ТОВ «АВЕНТУС\~УКРАЇНА» (код\~ЄДРПОУ 41078230). В судове засідання учасник справи не зявились. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Представник позивача Крюкова М.В. у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила проводити розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує, за наявності підстав просить ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи у його відсутність не подав. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та судових повісток за адресою його реєстрації, проте поштові відправлення повернулись до суду не отримані адресатом з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». З огляду на це, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 21.01.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 5412397 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора А308458, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, вказаний ним у заявці на отримання кредиту. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець зобовязується надати позичальнику кредит у сумі 10000,00 гривень на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 1.3 Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 10000,00 гривень. Згідно п. 1.4 Договору, строк кредиту 30 днів. Згідно п. 1.5 Договору тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 1.5.1. Договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору. Згідно з п.1.5.2 Договору знижена процентна ставка 0,01 % в день та застосовується, якщо споживач у межах строку визначеного в п. 1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк. Відповідно до п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Згідно з п. 3.1. Договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту (додаток № 1) сума платежу за розрахунковий період складає 15700,00 гривень, проценти за користування кредитом 5700,00 гривень, реальна річна процентна ставка 24079,41 %, загальна вартість кредиту 15700,00 гривень (а.с. 63-67 - кредитний договір, а.с. 68 додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту, а.с. 60-62 паспорт споживчого кредиту). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом No19-ОД від 05.01.2022, року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок та умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. За умовами кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти у сумі 10000,00 гривень безготівковій формі у національній валюті на платіжну картку за вказаними нею реквізитами № [NUMBER] (а.с. 17 підтвердження АТ «ПУМБ»). Згідно інформації АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я [PERSON] Банком було емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] , на яку 21.01.2022 зараховано грошові кошти у розмірі 10000,00 гривень (а.с. 147). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору, зокрема визначено що договір може бути укладений через інформаційно-телекомунікаційну систему, де здійснено належну ідентифікацію користувача (ч.8), а завантаження документів для власної ідентифікації та підтвердження прийняття пропозиції (акцепт) умов в тому числі означає згоду з порядком створення електронних підписів та порядком ідентифікації особи (в контексті ч.2 та 6 цієї статті). При цьому частина 12 чітко визначає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що електронний правочин може бути підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Для укладення договору відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнила анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. В подальшому для здійснення підпису відповідачу був направлений на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у повідомленні, та відповідно відповідач ввів цей пароль у ITC, чим підтвердив акцептування кредитного договору. Тобто підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В силу\~ст.\~1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з\~ ч.\~1,\~ 3\~ ст.\~ 1049 \~ЦК\~ України, позичальник\~ зобов`язаний\~ повернути\~ позикодавцеві позику (грошові\~ кошти\~ у\~такій самій\~сумі\~ або\~ речі,\~ визначені\~ родовими \~ознаками,\~ у\~такій\~самій кількості,\~такого\~самого\~роду та\~такої\~самої\~якості, \~що\~ були\~ передані йому\~ позикодавцем)\~ у\~строк\~ та в\~ порядку,\~ що\~ встановлені\~ договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до п.4.3.1 Договору, сторони домовилися, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або авто пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 днів календарних днів, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п.4.2.2-4.2.4 договору. Відповідно до 4 розділу Договору, строк кредиту може бути продовжено: - за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2. (пп.4.2.1-4.2.4.) договору; або -в порядку авто пролонгації на кількість днів та відповідно до умов визначених в п.4.3 (пп.4.3.1 - 4.3.2) Договору. Згідно з п.4.3.1 Договору, сторони домовилися, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку (нового строку кредиту після пролонгації або авто пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ні на 90 календарних днів. 21.01.2022 року відповідачу було надано кредит в сумі 10000,00 гривень строком на 30 днів, відповідно до п.1.5 Договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. Відповідно до умов п. 4.3.1 Договору строк дії кредитного договору було автоматично продовжено на 90 днів, починаючи з дня укладення договору. Умовами кредитного договору передбачено продовження строку кредитування, а відтак проценти за користування кредитом підлягали нараховуванню у продовжені договорами строки, що було виконано кредитодавцем. Наведені пункти та підпункти кредитного договору, які передбачають продовження строків кредитування за вказаним кредитним договорам не визнавались відповідачем недійсними, а тому з огляду на приписи статті 204 ЦК України є дійсними та підлягають виконанню. Згідно з карткою обліку, заборгованість за кредитом складає 28050,00 гривень, з яких: 10000,00 гривень тіло кредиту; 18050,00 гривень нараховані проценти (а.с.25-38). 19.06.2023 \~між ТОВ\~«АВЕНТУС УКРАЇНА» та\~ ТОВ\~ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА»\~укладено Договір\~ факторингу № \~19.06/23-Ф,\~у відповідності\~до умов\~якого\~ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає\~ (відступає)\~ТОВ\~«ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за\~плату належні\~йому права\~вимоги,\~а ТОВ\~ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА»\~ приймає належні\~ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 28050,00 гривень, з яких: 10000,00 гривень тіло кредиту; 18050,00 гривень нараховані проценти (а.с. 45-54 договір факторингу, а.с. 24 - витяг з реєстру боржників, а.с. 14 акт прийому-передачі, а.с. 16 платіжна інструкція). Позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з даного реєстру, скільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням Закону України "Про захист персональних даних". Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення (а.с. 55). Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення про відступлення права вимоги, відповідач не виконав свого зобов`язання. Відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок попереднього кредитора. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за кредитним договором у розмірі 28050,00 гривень. Згідно з ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою\~статті 1078 ЦК України\~встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України\~фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно\~зі ст. 1080 ЦК України\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Статтею 514\~ЦК\~України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у розмірі 28050,00 гривень, з яких: 10000,00 грн тіло кредиту; 18050,00 гривень нараховані проценти. Відповідач наявність заборгованості та її розміри не оспорює. Відповідач не погашає заборгованості за кредитним договором, чим порушує права позивача, до якого перейшло право вимоги за цими кредитними договорами. \~У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У позові позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з жовтня 2022 року по квітень 2024 року у розмірі 2859,00 гривень, а також 3 % річних за період прострочення з 19.09.2022 по 30.05.2024 (619 днів прострочення). У п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє до даного часу. Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже,\~збитки від\~інфляції та\~3%\~річних обмежуються\~датою початку\~дії воєнного\~стану на\~території України,\~відтак підстави\~для їх\~стягнення \~з відповідача\~після 24\~лютого 2022\~року відсутні. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково та з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення на користь позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» сума заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 5412397 від 21.01.2022 у розмірі 28050,00 гривень, з яких сума кредиту 10000,00 гривень, сума процентів за користування кредитом 18050,00 гривень. В задоволенні вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних відмовити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду через систему «Електронний суд» сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 73 платіжна інструкція). З огляду на часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 2094,84 гривні.\~ При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування заявленої суми витрат позивачем надано суду: копію договору про надання правової допомоги № 07/07-2022 р. від 07.07.2022 року укладеного між адвокатом Крюковою М.В. та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ», копію ордеру на надання адвокатом правничої допомоги ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ», копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію звіту про надання правової допомоги згідно договору № 07/07-2022 р. від 07.07.2022 року, копією рахунку на оплату, копію платіжної інструкції, з яких вбачається, що витрати на правову допомогу склали 10000,00 грн (а.с.11-13, 40, 70-72). Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач про зменшення розміру витрат на правничу допомогу перед судом не клопотав. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати на правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 8647,77 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial