Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач \~ [PERSON] звернулась\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про визначення часток у прав спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку земельної ділянки. Позов мотивувала тим, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ). актовий запис №2931. Після смерті\~матері [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 11/18 часток будинку [ADDRESS] та частини земельної ділянки за вищевказаною адресою. Позивачка по справі [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом пронародження, серії [NUMBER] . Батьками позивачки були: батько [PERSON] - відповідач по справі та мати [PERSON] , яка померла [INFO] . 16 жовтня 2021 року я зареєструвала шлюб з [PERSON] і прийняла прізвище « [PERSON] ». Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] . Позивач та її мати [PERSON] були співвласниками житлового будинку [ADDRESS] . Позивачу на праві власності належало 7/18 часток, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, мамі позивачки належало 11/18 часток вищевказаного житлового будинку. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 га належала їм на праві спільної сумісної власності. Даний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. [INFO] мати позивачки [PERSON] померла. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є позивачка та її батько-відповідач по справі [PERSON] . З 28 лютого 1995 року до дня смерті матері батьки перебували в зареєстрованому шлюбі. Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , Після смерті матері [PERSON] позивачка в установлений законом шестимісячний термін звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Даний факт підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Батько позивачки - відповідач по справі [PERSON] від прийняття спадщини відмовився та на неї не претендує. Інших спадкоємців за заповітом і спадкоємців першої черги за законом, які б мали право на обов`язкову частку спадкового майна після смерті матері, не має. 13 червня 2025 року в Другій вінницькій державній нотаріальній конторі позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 11/18 часток житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, яка належала матері позивач не має можливості, оскільки земельна ділянка, площею 0,1000 гектара цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] належала позивачці та матері [PERSON] на праві спільної сумісної власності, але частки у спільній власності не визначені. Державний нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 червня 2025 року з цих підстав відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Постанова нотаріуса № 918/2- \~ \~ \~ \~31 від 20.06.2025 року додається до позовної заяви. У зв`язку із невизначеністю розміру часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, позивач не можу реалізувати своє право на отримання спадщини, а тому змушена звернутися до суду з позовом оскільки не визначені частки співвласників земельної ділянки. Просила суд, визначити, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер 0510100000 :03:021:0396, площею 0,1000 га, що розташована по [ADDRESS] за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, складає 1/2. Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер 0510100000:03:021:0396, площею 0,1000 га, що розташована по [ADDRESS] за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ). актовий запис №2931 (а.с.11). Після смерті матері [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 11/18 часток будинку [ADDRESS] та частини земельної ділянки за вищевказаною адресою. Позивачка по справі [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а.с.12-13). Батьками позивачки були: батько [PERSON] - відповідач по справі та мати [PERSON] , яка померла [INFO] . 16 жовтня 2021 року я зареєструвала шлюб з [PERSON] і прийняла прізвище « [PERSON] ». Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.12-13). Позивач та її мати [PERSON] були співвласниками житлового будинку [ADDRESS] . Позивачу на праві власності належало 7/18 часток, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, мамі позивачки належало 11/18 часток вищевказаного житлового будинку. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 га належала їм на праві спільної сумісної власності. Даний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.15). Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є позивачка та її батько-відповідач по справі [PERSON] . З 28 лютого 1995 року до дня смерті матері батьки перебували в зареєстрованому шлюбі. Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] . Після смерті матері [PERSON] позивачка в установлений законом шестимісячний термін звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Даний факт підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Батько позивачки - відповідач по справі [PERSON] від прийняття спадщини відмовився та на неї не претендує. Інших спадкоємців за заповітом і спадкоємців першої черги за законом, які б мали право на обов`язкову частку спадкового майна після смерті матері, не має. 13 червня 2025 року в Другій вінницькій державній нотаріальній конторі позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 11/18 часток житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.17). Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, яка належала матері позивач не має можливості, оскільки земельна ділянка, площею 0,1000 гектара цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] належала позивачці та матері [PERSON] на праві спільної сумісної власності, але частки у спільній власності не визначені. Державний нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 червня 2025 року з цих підстав відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Постанова нотаріуса № 918/2- \~ \~ \~ \~31 від 20.06.2025 року додається до позовної заяви (а.с.42). У зв`язку із невизначеністю розміру часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, позивач не можу реалізувати своє право на отримання спадщини, а тому змушена звернутися до суду з позовом оскільки не визначені частки співвласників земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а в силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинили внаслідок його смерті. Зміст ч. 1 ст. 368 ЦК України зазначає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як вбачається з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Також суд при ухваленні рішення бере до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Таким чином частки земельної ділянки є рівними та становлять по 1/2 кожного. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved