Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

У серпні 2025 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що до нього перейшло право вимоги до відповідача за договорами № 54394055 від 07.02.2024 року, який був укладений між Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» та [PERSON] , а також № 44094-12/2023 від 29.12.2023 року, який був укладений між ТзОВ "Аванс Кредит" та [PERSON] . З метою стягнення заборгованості з відповідачки за вказаними договорами позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути заборгованість за Договором №54394055 від 07.02.2024 року в сумі 17429.71 грн, з яких: -заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2970.30 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 14281.20 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); 178.21 грн., а також розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №44094-12/2023 від 29.12.2023 року в сумі 65000.00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 20000.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 45000.00 грн.. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 82429,71 грн. Ухвалою Чернівецького районного суду м.Чернівці від 02.09.2025 року провадження у справі за позовом ТзОВ «Факторинг партнерс» до [PERSON] в частині вимог про стягнення заборгованості за договором № 44094-12/2023 від 29.12.2023 року в розмірі 65000 грн. закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Так, в обґрунтування своїх вимог про стягнення заборгованості за договором № 54394055 від 07.02.2024 року посилався на те, що 07.02.2024 між Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» і [PERSON] за допомогою веб-сайту Кредитодавця (https://cashtancredit.com.ua ), який є сукупністю інформаційно-комунікаційних систем в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 54394055 відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 3000.00 грн. строком на 730 днів, а саме з 07.02.2024 по 05.02.2026 року. Вказаний кредит складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять - 0.01 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору, при застосуванні Програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до Правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки. - Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 1.0 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. На підставі договору від 08.07.2025 року № 08-07/25 до позивача перейшло право вимоги за вказаним договором та за відповідачем рахується заборгованість в сумі 17429.71 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2970,30 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 14281.20 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 178.21 грн. На підставі вище викладеного, посилаючись на умови договорів, просив стягнути з відповідача вище вказану заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Справа слухалась у відсутності відповідача, яка не з`явилась в судове засідання незважаючи на те, що вважається належним чином повідомленою судом про час та місце розгляду справи за зареєстрованого місця проживання.\~ Про\~причини своєї\~неявки \~суд не\~повідомила \~ і\~не подала\~ відповідної\~мотивованої \~ заяви\~про відкладення\~розгляду справи. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Крім того,\~у встановлений\~ строк\~відповідачем не\~було подано\~ відзиву. Згідно ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~ відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~ відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин;\~ відповідач\~не подав\~відзив;\~ позивач\~не заперечує\~проти такого\~вирішення справи.\~ У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив та не направив відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~ст.\~1054\~ЦК України\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, 07.02.2024 між Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» і [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 54394055 відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 3000.00 грн. строком на 730 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом на умовах, визначених договором (а/с 24). Позивачем до матеріалів справи долучено докази на підтвердження успішності транзакції про перерахунок грошових коштів в сумі 3000 грн на платіжну картку [NUMBER] , вказану [PERSON] . Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Отже,\~вказаний \~договір \~укладений \~ у\~вигляді електронного\~документа шляхом\~обміну електронними\~повідомленнями,\~з \~використанням інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~ \~із \~ \~застосуванням \~електронного підпису\~ та\~ електронного\~ \~підпису \~одноразовим \~ідентифікатором згідно\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію». Підписанням цього договору відповідач підтверджує, що ознайомився на відповідному Інтернет-ресурсі з повною інформацією щодо кредитора та його послуги, що передбачені ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Слід зазначити, що договір містить персональні дані відповідача (паспортні дані, РНОКПП) та матеріали справи не містять відомостей того, що такі персональні дані були надані первісному кредитору при укладені договору в електронній формі без волевиявлення відповідача. Так, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Пунктом першим ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що право вимоги за вказаним вище договором було переуступлено первісним кредитором позивачу відповідно до договору №08-07/25 від 08.07.2025 року про відступлення права вимоги (а/с 79). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до вимог ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За наслідками розгляду справи встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 17429.71 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2970,30 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 14281.20 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 178.21 грн. Наведене підтверджується випискою від Кредитодавця № 54394055 від 07.02.2024 року, розрахунком заборгованості, актом прийому-передачі Реєстру Боржників. Так, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, \~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.\~Для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги.\~ Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У\~разі недотримання\~вимог частини\~четвертої цієї\~статті суд\~може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи, що узгоджується із правовою позицією Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року у справі №275/150/22. Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими представником позивача доказами, а саме: заявкою про надання правничої допомоги №137 від 09.07.2025 року, витягом з акту №14 про надання юридичної допомоги від 21.07.2025 року, суд приходить до висновку, що позивач дійсно поніс витрати на правову допомогу в сумі 15000 грн., розмір яких є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, у зв`язку з чим відповідне клопотання підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ На підставі вище викладеного та

Outcome: approved