Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що [PERSON] є військовослужбовцем, добровільно не надає їй матеріальної допомоги ні на її утримання, ні на утримання їхнього спільного сина. [PERSON] не має можливості працювати, оскільки доглядає дитину. Інших джерел доходу, окрім декретних виплат у розмірі 860 грн, вона не має. У зв`язку із наведеним, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від всіх його доходів, починаючи з 12.06.2025 року до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки від всіх його доходів, починаючи з 12.06.2025 року до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років Ухвалою судді від 25.06.2025 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримала. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та письмове клопотання позивача, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08.04.2025 року (а.с.7-9). Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 21.11.2023 року (а.с.6). Дитина проживає з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади №2025/008289377 від 23.06.2025 року (а.с.33), №2025/008289461 від 23.06.2025 року (а.с.34). Так, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча, згідно з довідкою №2793 від 25.03.2025 року, [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] з 16.03.2025 року і до теперішнього часу (дати видачі довідки) (а.с.35). Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, ніде не працює. Дані обставини підтверджуються заявами позивача, іншими матеріалами справи. З`ясовуючи наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та дружини, а також обґрунтованість доводів позивача, судом також враховується наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~аліменти на одну дитину стягуються в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до\~ст.191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, задовольняючи позов вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.06.2025 року до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача, відповідача, що такий розмір аліментів визначений ч. 5\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. У відповідності зі\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч. 2\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4\~ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, за приписами\~ст. 182 СК України\~судом враховано, що мати дитини здійснює догляд за нею, але можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. На підставі досліджених доказів та, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї та утримувати її, а також утримувати матір його дитини в період вагітності та період догляду нею за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, однак матеріальної допомоги на утримання матері дитини не надає, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку відповідача, починаючи з 12.06.2025 року до 17.11.2026 року. При задоволенні позову в цій частині, суд враховує матеріальне становище позивачки та відповідача. Відповідно до ч. 1\~ст. 79 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивачку відповідно до п. 3 ч. 1\~статті 5 Закону України "Про судовий збір"\~звільнено від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211 гривень 20 коп., що відповідає 0,4 від розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на 01 січня 2025 року. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 280-289 ЦПК України, постановивши провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, а належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, про причини неявки не повідомив та відзиву на позов не подав,

Outcome: approved