Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

04 листопада 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 грудня 2023 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» № 016370/4640/0103383, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «AUDI Q5» державний реєстраційний номер [NUMBER] . 14 серпня 2024 року в м.Одеса, провулок Новобазарний, 5 [PERSON] керуючи автомобілем «FORD TRANSІT», державний реєстраційний номер [NUMBER] рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на автомобіль «AUDI Q5» державний реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Згідно з постановою Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/14626/24 від 18 вересня 2024 року винуватцем ДТП визнано відповідача. Як зазначає позивач, 14 серпня 2024 року потерпілий звернувся до страховика із заявою про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО. Для встановлення характеру та розміру шкоди було проведено огляд колісного транспортного засобу «AUDI Q5» державний реєстраційний номер [NUMBER] , про що складено Протокол огляду транспортного засобу. У відповідності до ремонтної калькуляції системи AUDATEX №2167952201 від 28.08.2024 року вартість відновлювального ремонту Audi Q5 днз [NUMBER] складає 76 882,39 грн. Позивачем прийнято рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику у розмірі 41 666,53 грн. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальность власника автомобіля «Ford Transit», державний реєстраційний номер [NUMBER] яким в момент дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON] не був забезпечений полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, відповідно відомостей з Централізованої бази Моторне (транспортне) страхове бюро України. Вказану суму відповідачем не відшкодовано, що стало підставою для звернення до суду з позовом. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 11 листопада 2024 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18 березня 2025 року відповідач звернувся до суду з заявою про відкладення судового засідання. 14 травня 2025 року, 00 жовтня 2025 року представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про відкладення судового засідання. Представник позивача в судове засідання 03.12.2025 року не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Від представника відповідача 03.12.2025 року надійшла заява про відкладення судового засідання. У судове засідання 03.12.2025 року сторони не з`явились, про дату та час повідомлялись належним чином. Станом на день винесення рішення, відповідач відзив до суду не надсилав. Згідно до п.п. 6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі N 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України). Згідно з частиною 1 та 3статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Судом встановлено, що за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» від 05 грудня 2023 року №016370/4640/0103383 укладеним між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та [PERSON] його предметом є майнові інтереси [PERSON] (страхувальник), пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «AUDI Q5» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно з пунктом 5 договору страховими ризиками, зокрема є ДТП. 14 серпня 2024 року в м. Одеса, провулок Новобазарний, 5 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох транспортних засобів: автомобіля «FORD TRANSІT», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «AUDI Q5» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/14626/24 від 18 вересня 2024 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу « AudiQ5» державний реєстраційний номер [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку. Потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до Страховика ПрАТ «СК «Уніка» з заявою № 21679522016 на виплату страхового відшкодування згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» № 016370/4640/0103383. Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику «Audi Q5» державний реєстраційний номер [NUMBER] ПрАТ «СК «Уніка» було проведено огляд пошкодженого ТЗ про що складено Протокол огляду транспортного засобу від 20.08.2024 року. Відповідно ремонтної калькуляції системи AUDATEX №2167952201 від 28.08.2024 року вартість відновлювального ремонту ТЗ Audi Q5 днз [NUMBER] склала 76 882,39 грн. Відповідно висновку ПрАТ «СК «Уніка» від 28.08.2024 року про виплату страхового відшкодування до договору добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» №016370/4640/0103383 визначено коефіцієнт фізичного зносу ТЗ - 0,55. Знос ТЗ Audi Q5 днз [NUMBER] складає 35 215,86 грн., таким чином вартість матеріального збитку дорівнює 41 666,53 грн. Страховим актом №21679522016 складеним 29 серпня 2024 року, ПрАТ «СК «Уніка» визнало подію 14 серпня 2024 року страховим випадком та визначило суму страхового відшкодування у розмірі 41 666,53 грн. Згідно з платіжним дорученням №184420 від 30 серпня 2024 року ПрАТ «СК «Уніка» сплатило страхове відшкодування сумі 41666,53 грн. на рахунок [PERSON] . На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Ford Transit», державний реєстраційний номер [NUMBER] яким в момент дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 27 вересня 2024 року ПрАТ «СК «Уніка» направило [PERSON] досудову вимогу про відшкодування шкоди у розмірі 41666,53 грн. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 1192 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема й страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої зазначеної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Отже, відносини між ПрАТ «СК «Уніка» та відповідачем у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» - в порядку суброгації. Щодо розміру страхового відшкодування: Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Відповідач не надав доказів на спростування розміру вартості відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля. Врахувавши, що позивач, який є страховиком потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків повністю, суд дійшов висновку про те, що з [PERSON] , як винної в ДТП особи підлягають стягненню кошти в неспростованому ним розмірі 41 666,53 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, задоволення позову, суд вважає за необхідне покласти судові витрати на відповідача та стягнути з [PERSON] на корить ПрАТ «СК «Уніка» судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved