Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] померла її тітка (рідна сестра її мами) [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з чим відкрилась спадщина на вказану квартиру. Оскільки в померлої дітей не було, її матір і бабуся позивачки [PERSON] також померла, матір позивачки [PERSON] померла, то позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті своєї тітки. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] , на праві власності. [INFO] [PERSON] помер і спадкова справа після його смерті не відкривалась. Водночас, на момент смерті останній проживав зі своєю дружиною [PERSON] . Після смерті тітки [PERSON] , позивачка зазначає, що прийняла всю спадщину на квартиру за адресою: [ADDRESS] , однак оформити право власності на вищевказану квартиру вона не може, тому що у неї відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житло, яке належало покійному чоловіку тітки спадкодавиці [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав. Самостійно отримати дублікат свідоцтва про право власності позивачці не вдалося, і в подальшому, 26.11.2021 приватним нотаріусом було винесено постанову, у якій позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Враховуючи викладене, позивачка зазначає, що має право на визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , а тому існують всі підстави для задоволення позову. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.04.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.05.2024 за клопотанням представника позивача витребувані докази у справі, а саме: у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Федорової Ксенії Іванівни належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , номер у спадковому реєстрі: 67820519. 03.06.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив суд прийняти рішення згідно чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника КМР. 01.07.2024 до суду від приватного нотаріуса КМНО Федорової К.І. надійшли матеріали спадкової справи заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.09.2024 за клопотанням представника позивача до участі в справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] та [PERSON] , учасникам справи роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 24.01.2025 до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача, у яких остання просила суд прийняти рішення згідно чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника КМР. Інших заяв по суті справи від сторін не надійшло. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала до суду клопотання, у якому просила розглядати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного. Як вбачається з матеріалів справи [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідний актовий запис № 12865 (а.с.8). Судом встановлено, що спадкодавиця [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] , а.с.27, 77-78) народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а/з про народження №162 від 17.11.1953, а.с.18). Мати спадкодавиці [PERSON] - [PERSON] також перебувала у шлюбі з [PERSON] (а/з про шлюб від 08.06.1949, № 45, а.с.15-16) та у цьому шлюбі у них [INFO] народилася донька [PERSON] (а/з про народження № 43 від 22.03.1950, а.с.19). [PERSON] в свою чергу у шлюбі із [PERSON] (а/з про шлюб № 21 від 30.12.1969, а.с.26) [INFO] народилася донька [PERSON] (а/з про народження № 1 від 19.01.1971, а.с.20). З огляду на викладене вбачається, що позивачка [PERSON] є племінницею спадкодавиці [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261-1265 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. В силу ч.ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За приписами ч. 1 ст. 1269, ст. 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, у строк тривалістю шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 01.06.2021 [PERSON] подала відповідну заяву про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її тітки [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.61). 14.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоровою К.І. було заведено спадкову справу №4/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.59). Також, 27.08.2021 із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , звернулася [PERSON] , вказуючи у заяві, що спадкодавиця є її двоюрідною сестрою (а.с.115). 20.09.2021 із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , звернулася [PERSON] , вказуючи у заяві, що спадкодавиця є її племінницею (а.с.115, 119). В той же час, матеріали даної цивільної справи та матеріали спадкової справи заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , не містять відомостей в підтвердження ступення спорідненості між померлою [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] . За матеріалами справи убачається, що [INFO] померла [PERSON] (сестра спадкодавиці), що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 111 (а.с.13). [INFO] померла [PERSON] (матір спадкодавиці), що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 55 (а.с.12). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.04.1995 (а/з 440 від 06.04.1995, а.с.27). [PERSON] (чоловік спадкодавиці) помер [INFO] , про що Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області зроблено актовий запис № 198 (а.с.9-10). Згідно Свідоцтва про право власності на житло виданого 20.06.2006 Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). З інформаційної довідки від 29.06.2021 № 24343 вбачається, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, кв. [ADDRESS] , на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.06.2006 Дніпровською районною у м. Києві держадміністрацією та зареєстрованого в Бюро 07.07.2006 за реєстровим № 202 (а.с.23). Згідно витягу з Реєстру територіального громади м. Києва на момент смерті [PERSON] - [INFO] , останній був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом із ним зареєстрована [PERSON] (а.с.129). На момент смерті [PERSON] - [INFO] , остання була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Інші зареєстровані особи разом із [PERSON] , відсутні (а.с.70). Спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилась. 26.02.2024 приватним нотаріусом КМНО видано довідку, згідно якої станом на 26.02.2024 спадкоємцем після смерті [PERSON] є її племінниця [PERSON] (а.с.14). 26.11.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоровою К.І. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у якій відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру (а.с.141-142). Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.16, 4.18. п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 Цивільного кодексу України. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна. За матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , відповідно до вимог ст. 1297 Цивільного кодексу України, звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки, [PERSON] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. За нормою ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріуси наділені повноваженнями щодо вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно зі ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. За ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право власності на спадщину на нерухоме майно, тобто заміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язком, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Тобто, критерієм визнання спадкоємця присутнім є постійне проживання останнього в одному будинку або квартирі з померлим, про що потрібно надати відповідні докази. Навіть якщо спадкоємець жодних дій для прийняття спадщини не здійснював або навіть не знав про сам факт її відкриття, він вважатиметься таким, що прийняв її в силу норми ч. 3 ст. 1268 ЦК. Їм необхідно лише звернутися до нотаріуса, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину. Законодавчо строк на оформлення спадщини не регламентований, так само як і прийняття спадщини без звернення до нотаріуса. З викладеного вбачається, що померла [PERSON] вважається такою, що прийняла у спадщину квартиру [ADDRESS] , після смерті [INFO] свого чоловіка [PERSON] , оскільки є спадкоємцем його майна першої черги на момент відкриття спадщини проживала та була зареєстрована з померлим, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину. Зважаючи на те, що єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] є її племінниця [PERSON] , останній в порядку спадкування за законом перейшло право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яке остання не змогла оформити у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та задоволення позову [PERSON] до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Федорова Ксенія Іванівна, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved