Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

28 липня 2025 року до суду надійшла позовна заява позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (далі - ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", позивач) до відповідача [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13 вересня 2021 року між ТОВ "МАНІФОЮ" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 3166542 (далі - Договір), за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 12 000 гривень, які він зобов`язався повернути Кредитодавцю протягом 30 днів та сплатити проценти в розмірі 1,99% на день (стандартна ставка), 1,09450% на день (знижена ставка за умови належного виконання). Кредитодавець на виконання умов Договору надав [PERSON] грошові кошти. Проте позичальник своїх зобов`язань за Договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 24.07.2025 року становить 44 012,40 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 12 000 гривень, сума заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 32 012,40 гривень. Крім того, 12 вересня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 5133441 (далі - Договір), за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 7 000 гривень, які він зобов`язався повернути Кредитодавцю протягом 29 днів та сплатити проценти в розмірі 5,00% на день. Кредитодавець на виконання умов Договору надав [PERSON] грошові кошти. Проте позичальник своїх зобов`язань за Договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 24.07.2025 року становить 49 963,90 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 7 000 гривень, сума заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 42 963,90 гривень. Крім того, 15 вересня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 101710565 (далі - Договір), за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 5 000 гривень, які він зобов`язався повернути Кредитодавцю протягом 30 днів та сплатити проценти в розмірі 5,00% на день. Кредитодавець на виконання умов Договору надав [PERSON] грошові кошти. Проте позичальник своїх зобов`язань за Договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 24.07.2025 року становить 34 265 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5 000 гривень, сума заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 29 265 гривень. Крім того, 09 вересня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 77562475 (далі - Договір), за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 13 342 гривні, які він зобов`язався повернути Кредитодавцю протягом 30 днів та сплатити проценти в розмірі 1,99% на день (стандартна ставка), 0,80% на день (знижена ставка, за умови належного виконання). Кредитодавець на виконання умов Договору надав [PERSON] грошові кошти. Проте позичальник своїх зобов`язань за Договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 24.07.2025 року становить 45 204,89 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 13 342,00 гривні, сума заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 31 860,70 гривень, 3% річних - 2,19 гривень. 29 грудня 2021 року між ТОВ "МАНІФОЮ" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу № 29/12-2021, відповідно до якого первісний кредитор відступив ТОВ "Вердикт Капітал" за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 3166542 від 13 вересня 2021 року. 28 грудня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу № 28/12-2021, відповідно до якого первісний кредитор відступив ТОВ "Вердикт Капітал" за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 5133441 від 12 вересня 2021 року. 29 грудня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу № 29/12-2021, відповідно до якого первісний кредитор відступив ТОВ "Вердикт Капітал" за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 101710565 від 15 вересня 2021 року. 22 лютого 2022 року між ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу № 22/02-2022, відповідно до якого первісний кредитор відступив ТОВ "Вердикт Капітал" за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 77562475 від 09 вересня 2021 року. 10 січня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитних договорів № 3166542 від 13 вересня 2021 року, № 5133441 від 12 вересня 2021 року, № 101710565 від 15 вересня 2021 року та № 77562475 від 09 вересня 2021 року. За наведеного, позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за вказаними кредитними договорами на загальну суму 173 446,19 гривень, а також просив стягнути судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 25 000 гривень. В судове засідання представник позивача Муравська О.М. не з`явилась, але 09.12.2025 року подала до суду заяву та з урахуванням відповіді на відзив, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, зазначивши, що факт укладення кредитних договорів з відповідачем підтверджується матеріалами позовної заяви, а нарахування процентів повністю передбачено умовами кредитних договорів. Також просила справу розглянути без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] та його представник - [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але 08.12.2025 року представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, та з урахуванням відзиву на позовну заяву просив позов задовольнити частково, посилаючись на те, що проценти нараховані поза межами строку кредитування. Також зазначив, що розмір нарахованих процентів є завищенним та явно несправедливим, а тому, посилаючись на практику Верховного Суду, просив, в разі, якщо суд дійде висновку про задоволення позовних вимог, зменшити розмір нарахованих процентів. Суд, з врахуванням відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 13 вересня 2021 року між ТОВ "МАНІФОЮ" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 3166542 (далі - Договір), за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 12 000 гривень, які він зобов`язався повернути Кредитодавцю протягом 30 днів та сплатити проценти в розмірі 1,99% на день (стандартна ставка), 1,09450% на день (знижена ставка за умови належного виконання), що підтверджується копією зазначеного договору. На думку позивача відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 24.07.2025 року становить 44 012,40 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 12 000 гривень, сума заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 32 012,40 гривень. Крім того, судом встановлено, що 12 вересня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 5133441 (далі - Договір), за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 7 000 гривень, які він зобов`язався повернути Кредитодавцю протягом 29 днів та сплатити проценти в розмірі 5,00% на день, що підтверджується копією зазначеного договору. На думку позивача відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 24.07.2025 року становить 49 963,90 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 7 000 гривень, сума заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 42 963,90 гривень. Крім того, судом встановлено, що 15 вересня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 101710565 (далі - Договір), за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 5 000 гривень, які він зобов`язався повернути Кредитодавцю протягом 30 днів та сплатити проценти в розмірі 5,00% на день, що підтверджується копією зазначеного договору. На думку позивача відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 24.07.2025 року становить 34 265 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5 000 гривень, сума заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 29 265 гривень. Крім того, судом встановлено, що 09 вересня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 77562475 (далі - Договір), за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 13 342 гривні, які він зобов`язався повернути Кредитодавцю протягом 30 днів та сплатити проценти в розмірі 1,99% на день (стандартна ставка), 0,80% на день (знижена ставка, за умови належного виконання), що підтверджується копією зазначеного договору. На думку позивача відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 24.07.2025 року становить 45 204,89 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 13 342 гривні, сума заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 31 860, 70 гривень, 3% річних - 2,19 гривень. Вказані договори підписано одноразовим електронним ідентифікатором як аналог власноручного підпису позичальника. Також судом встановлено, що зазначені вище кредитні договори не оскаржені і є чинними. 29 грудня 2021 року між ТОВ "МАНІФОЮ" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу № 29/12-2021, відповідно до якого первісний кредитор відступив ТОВ "Вердикт Капітал" за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 3166542 від 13 вересня 2021 року. 28 грудня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу № 28/12-2021, відповідно до якого первісний кредитор відступив ТОВ "Вердикт Капітал" за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 5133441 від 12 вересня 2021 року. 29 грудня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу № 29/12-2021, відповідно до якого первісний кредитор відступив ТОВ "Вердикт Капітал" за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 101710565 від 15 вересня 2021 року. 22 лютого 2022 року між ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу № 22/02-2022, відповідно до якого первісний кредитор відступив ТОВ "Вердикт Капітал" за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 77562475 від 09 вересня 2021 року. 10 січня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитних договорів № 3166542 від 13 вересня 2021 року, № 5133441 від 12 вересня 2021 року, № 101710565 від 15 вересня 2021 року та № 77562475 від 09 вересня 2021 року. Вказані обставини підтверджуються копіями договорів факторингу, копіями актів прийому-передачі реєстру боржників, витягами з реєстру боржників. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч.ч. 1, 2 ст. 631 ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Первісні кредитори обов`язки за умовами договорів виконали, надавши кредитні кошти відповідачеві, що підтверджується квитанціями про перерахування коштів та розрахунками заборгованості первісних кредиторів, а також не заперечується відповідачем. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію). Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису було підписано кредитні договори № 3166542 від 13 вересня 2021 року, № 5133441 від 12 вересня 2021 року, № 101710565 від 15 вересня 2021 року та № 77562475 від 09 вересня 2021 року. Таким чином, з відповідачем було погоджено всі істотні умови кредитування. Той факт, що відповідач [PERSON] уклав не один кредитний договір, а декілька, свідчить про те, що він безумовно розумів та погодився на умови кредитування, які йому були запропоновані. Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року та розрахунку заборгованості сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 3166542 від 13 вересня 2021 року станом на 24.07.2025 року становить 44 012,40 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 12 000 гривень, сума заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 32 012,40 гривень. Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року та розрахунку заборгованості сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 5133441 від 12 вересня 2021 року станом на 24.07.2025 року становить 49 963,90 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 7 000 гривень, сума заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 42 963,90 гривень. Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року та розрахунку заборгованості сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 101710565 від 15 вересня 2021 року станом на 24.07.2025 року становить 34 265 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5 000 гривень, сума заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 29 265 гривень. Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року та розрахунку заборгованості сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 77562475 від 09 вересня 2021 року станом на 24.07.2025 року становить 24.07.2025 року становить 45 204,89 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 13 342,00 гривень, сума заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 31 860,70 гривень, 3% річних - 2,19 гривень. Вказані докази не спростовані відповідачем і на думку суду є достатніми на підтвердження розміру боргу відповідача за кредитними договорами. При цьому, судом встановлено, що за усіма вказаними кредитними договорами відповідачу було нараховано проценти поза межами строку кредитування. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у якій припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У зазначеній постанові Верховний Суд, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання». Надаючи правову оцінку вказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Указаний висновок міститься у п. 35 Постанови. Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з позицією Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України. З наведених обставин справи вбачається, що зі змісту кредитного договору № 3166542 від 13 вересня 2021 року, сторони уклали в електронній формі договір про надання кредиту на суму 12 000 гривень зі сплатою процентів за користування ним та погодили строк користування кредитом в 30 днів. Отже, з вищенаведених норм чинного законодавства та вже усталеної судової практики вбачається, що після спливу вказаного 30-ти денного строку Товариство не має права на нарахування процентів передбачених договором, а має право на отримання грошових сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Проте вимог про стягнення заборгованості з урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем не заявлено. Таким чином, всупереч зазначеним нормам матеріального права позивачем неправомірно нараховані проценти за користування кредитом після спливу строку кредитування. Розмір заборгованості за процентами в межах строку кредитування (30 днів) включно становить 7 164 гривні (12 000 гривень х 1,99% (ставка стандартна, оскільки відповідач має право на застосування зниженої ставки лише у разі належеного виконання зобов`язання) х 30 днів). З наведених обставин справи вбачається, що зі змісту кредитного договору № 77562475 від 09 вересня 2021 року, сторони уклали в електронній формі договір про надання кредиту на суму 13 342 гривень зі сплатою процентів за користування ним та погодили строк користування кредитом в 30 днів. Отже, з вищенаведених норм чинного законодавства та вже усталеної судової практики вбачається, що після спливу вказаного 30-ти денного строку Товариство не має права на нарахування процентів передбачених договором, а має право на отримання грошових сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Проте вимог про стягнення заборгованості з урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем не заявлено. Таким чином, всупереч зазначеним нормам матеріального права позивачем неправомірно нараховані проценти за користування кредитом після спливу строку кредитування. Розмір заборгованості за процентами в межах строку кредитування (30 днів) включно становить 7 965,17 гривень (13 342 гривень х 1,99% (ставка стандартна, оскільки відповідач має право на застосування зниженої ставки лише у разі належеного виконання зобов`язання) х 30 днів). З наведених обставин справи вбачається, що зі змісту кредитних договорів № 5133441 від 12 вересня 2021 року та № 101710565 від 15 вересня 2021 року, сторони уклали в електронній формі договори про надання кредиту на суму 7 000 гривень та 5 000 гривень відповідно зі сплатою процентів за користування ним та погодили строк користування кредитом в 30 днів (з автоматичною пролонгацією, але не більше чим на 60 днів - п. 2.3.1.2. Договорів). Отже, з вищенаведених норм чинного законодавства та вже усталеної судової практики вбачається, що після спливу вказаного 90-ти денного строку (30 днів строк кредитування + 60 днів пролонгації) Товариство не має права на нарахування процентів, передбачених договором, а має право на отримання грошових сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Проте вимог про стягнення заборгованості з урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем не заявлено. Таким чином, всупереч зазначеним нормам матеріального права позивачем неправомірно нараховані проценти за користування кредитом після спливу строку кредитування. Розмір заборгованості за процентами в межах строку кредитування з урахуванням пролонгації (90 днів) включно становить: за договором № 5133441 від 12 вересня 2021 року - 22 663,90 гривень, за договором № 101710565 від 15 вересня 2021 року - 15 015 гривень. Вказаний розмір процентів підтверджується розрахунками заборгованості первісного кредитора. Отже, внаслідок невиконання [PERSON] умов кредитних договорів утворилася загальна заборгованість позичальника перед позивачем як правонаступником первісних кредиторів, яка становить 90 152 гривні 26 копійок, з яких: заборгованість за кредитним договором № 5133441 від 12 вересня 2021 року в розмірі 29 663,90 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 7 000 гривень, сума заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 22 663,90 гривень; заборгованість за кредитним договором № 101710565 від 15 вересня 2021 року в розмірі 20 015 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5 000 гривень, сума заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 15 015 гривень; заборгованість за кредитним договором № 3166542 від 13 вересня 2021 року в розмірі 19 164 гривні, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 12 000 гривень, сума заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 7 164 гривні; заборгованість за кредитним договором № 77562475 від 09 вересня 2021 року в розмірі 21 309,36 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 13 342 гривні, сума заборгованості за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 7 965,17 гривень, 3% річних - 2,19 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, враховуючи, що позов задоволено частково, то суд вважає, що є підстави для відшкодування позивачу 1 259,09 гривень судового збору (90 152,26 гривень х 2 422,40 гривень) / 173 446,19 гривень)). Крім того, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 25 000 гривень. Статтею 137 ЦПК України визначено поняття витрат на правничу допомогу та порядок їх відшкодування, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Розмір витрат на правничу допомогу підтверджується договором № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, заявкою на надання юридичної допомоги № 321 від 02.06.2025 року, витягом з акту № 11 від 30.06.2025 року про надання юридичної допомоги. Відповідно до витягу з акту № 11 від 30.06.2025 року про надання юридичної допомоги Адвокатське об`єднання "Лігал Ассістанс" надало позивачу послуги з юридичної допомоги на суму 25 000 гривень: 1) надання усної консультації - 4000 гривень; 2) надання письмової консультації - 3000 гривень; 3) складання позовної заяви про стягнення боргу - 18000 гривень. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, враховуючи, що позов задоволено частково, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 12 994,27 гривень витрат на професійну правничу допомогу (90 152,26 гривень х 25 000 гривень) / 173 446,19 гривень)). На підставі викладеного,

Outcome: partial