Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Стислий зміст позовних вимог та доводів позивача Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» через підсистему\~«Електронний суд»\~звернувся до суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] , в якій\~просив стягнути\~з відповідача\~на свою користь заборгованість за Кредитним договором №97519121000 в сумі 49\~267,40 грн, а також судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору в сумі 2\~422,40 грн. В обґрунтування\~пред`явлених позовних\~вимог представником позивача\~зазначено,\~що 26.03.2021 відповідач [PERSON] уклала з Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» кредитний договір №97519121000, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Зазначив, що згідно з Договором факторингу № 273 від 26.06.2024 Акціонерним товариством «Укрсиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача за кредитним договором № 97519121000 від 26.03.2021. Посилався, що у зв`язку із неналежним виконанням умов Кредитного договору, загальна сума заборгованості відповідача у відповідності до Реєстру боржників до договору факторингу № 273 від 26.06.2024 складає 49 267,4 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 23 828,72 грн, заборгованості за відсотками в сумі 25 438,68 грн. Звертав увагу, що позивачем не перераховувався розмір заборгованості, вказаний в Реєстрі боржників, який нарахований первісним кредитором до моменту передачі права вимоги. Аргументи учасників справи Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Рух справи Новобаварський районний суд міста Харкова ухвалою від 08 липня 2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передав на розгляд Салтівському районному суду міста Харкова. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2025 року справа №639/4774/25 надійшла до провадження судді Салтівського районного суду міста Харкова Семенової Я.Ю. Салтівський районний\~суд міста\~Харкова ухвалою\~від 25\~липня 2025\~року залишив\~без руху\~позовну заяву\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», установив позивачу строк для усунення недоліків - 5 днів з дня вручення даної ухвали про залишення заяви без руху. Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 29 липня 2025 року прийняв до свого провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, у прохальній частині позовної заяви просив про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Суперіум». Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, у судовому засіданні була представлена повноважним представником адвокатом Петренко О.М. За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, беручи до уваги, що позивач та відповідач належним чином та своєчасно повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи, представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Суперіум», відповідач представлена в судовому засіданні повноважним представником, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутністю сторін, проти чого не заперечувала присутня у судовому засіданні представник відповідача адвокат Петренко О.М. Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Посилалася, що [PERSON] не заперечує, що вона дійсно отримала в АТ «Укрсиббанк» картку, на якій був встановлений кредитний ліміт в сумі 3000,00 грн. Зауважувала, що доказів того, що відповідач укладала кредитний договір, отримувала кредитні кошти та користувалася ними, матеріали позовної заяви не містять. Звертала увагу, що позивачем не було надано суду виписки по особовому рахунку відповідача. З огляду на викладене, просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 26 березня 2021 року [PERSON] підписала Анкету-заявку на надання споживчого кредиту, в якій просила АТ «Укрсиббанк» надати їй кредит «Револьверна кредитна картка» на таких умовах: строк дії ліміту кредитування 24 місяці, сума кредитного ліміту 5000,00 грн (а.с. 6). 26.03.2021 [PERSON] та АТ «Укрсиббанк» підписали Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №97519121000 (а.с. 7-8). У п. 1.1. підписаного Договору-анкети зазначено, що банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває клієнту та обслуговує на умовах тарифного плану «Картка з лімітом «Шоппінг картка 55 grace», розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com й на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку, поточний рахунок, який обслуговується згідно з цим Договором-анкетою та Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, опублікованих в газеті «Урядовий кур`єр» №105 від 09.06.2017 (з усіма змінами та доповненнями) та розміщених на сайті www.my.ukrsibbank.com та/або на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку (надалі-Правила), а саме: поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті України. Сторони домовилися, що Договір-анкета містить заяву клієнта на відкриття рахунку і подання окремої заяви не вимагається. Відповідно до п. 1.2.-1.3. Договору-анкети, банк встановлює ліміт овердрафту на картковому рахунку клієнта, а клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених Договором-анкетою та Правилами. Банк має право надавати, а клієнт отримувати послуги та/або сервіси банку, в тому числі щодо кредитування, шляхом вчинення електронних правочинів з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем банку в порядку, викладеному у Правилах. У п. 1.4. Договору-анкети сторони погодили, що повернення кредиту, плати за користуванням кредитом та інших платежів здійснюється у відповідності з Правилами: клієнтом на рахунок № [NUMBER] в АТ «Укрсиббанк», або на умовах договірного списання, передбаченого ним Договором та Правилами. У розділі 2 Договору-анкети сторонами погоджено ліміт кредитування 5000,00 грн, строк дії ліміту кредитування: з дати укладення договору по 20.04.2023. Процентна ставка як за готівкові, так і безготівкові операції встановлювалася на рівні 55%, за винятком процентної ставки за безготівковими операціями впродовж пільгового періоду до 56 днів, яка становила 0,00%. 26.03.2021 [PERSON] було підписано Паспорт споживчого кредиту та одержано довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 9-10). 26 червня 2024 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» укладено договір факторингу №273, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами у паперовому вигляді (а.с. 13-15). Згідно з п. 3.1.-3.4. договору факторингу сума фінансування становить 2\~095\~603,31 грн. Фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування одним платежем не пізніше дати підписання сторонами цього договору. Сума фінансування перераховується фактором на рахунок клієнта АТ «Укрсиббанк», рахунок № [NUMBER] . Пунктом 4.1. вказаного вище договору визначено, що право власності на права вимоги вважаються такими, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлення прав вимог у фактора виникає у моменту підписання акту приймання-передачі права вимоги (Додаток №2 до цього Договору). Факт сплати ТОВ «ФК «Суперіум» коштів за вказаним договором в сумі 2\~095\~603,31 грн підтверджується копією платіжної інструкції в національній валюті №456 від 26.06.2024 (а.с. 22). 26.06.2024 АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Суперіум» підписали Акт приймання-передачі Права Вимоги (а.с. 23). Згідно з витягом з Реєстру Боржників від 26.06.2024, ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №97519121000, на суму 49\~267,40 грн, з яких: 23\~828,72 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 25\~438,68 грн - заборгованість за відсотками. Зазначено, що кредитний договір №97519121000 було укладено 26.03.2021, дата надання кредиту 22.12.2021, сума ліміту кредитування 30\~000,00 грн (а.с. 21). Як убачається зі змісту довідки за заборгованістю [PERSON] , складеної ТОВ «ФК «Суперіум» №27/06-2025 від 27.06.2025, заборгованість останньої за Кредитним договором №97519121000 від 26.03.2021 становить 49 267,40 грн, з яких: 23 828,72 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 25 438,68 грн - заборгованість за відсотками. При цьому зазначено, що сума наданого кредиту становить 30\~000,00 грн (а.с. 26). ТОВ «ФК «Суперіум» направляв [PERSON] вимогу про сплату заборгованості за договором №97519121000 вих. №0511/24-11 від 05.11.2024, в якій вимагало від відповідачки сплатити вказану заборгованість протягом 30 днів з моменту отримання цієї вимоги (а.с. 24-25). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до вимог ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правилами ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст. 1055 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень ст. 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За змістом ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника), як це унормовано положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України. Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 26.03.2021 [PERSON] та АТ «Укрсиббанк» підписали Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №97519121000. У розділі 2 Договору-анкети сторонами погоджений ліміт кредитування 5 000,00 грн, строк дії ліміту кредитування: з дати укладення договору по 20.04.2023. Процентна ставка як за готівкові, так і безготівкові операції встановлювалася на рівні 55%, за винятком процентної ставки за безготівковими операціями впродовж пільгового періоду до 56 днів, яка становила 0,00%. Доказів того, що АТ «Укрсиббанк» свої зобов`язання за договором виконав, встановивши відповідачу кредитний ліміт в сумі 5 000,00 грн або в будь-якій іншій сумі, матеріали позовної заяви не містять. Більш того, згідно з витягом з Реєстру Боржників від 26.06.2024, ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №97519121000, на суму 49 267,40 грн. Зазначено, що кредитний договір №97519121000 було укладено 26.03.2021, дата надання кредиту 22.12.2021, сума ліміту кредитування 30 000,00 грн. Як убачається зі змісту довідки за заборгованістю [PERSON] , складеної ТОВ «ФК «Суперіум» №27/06-2025 від 27.06.2025, заборгованість останньої за Кредитним договором №97519121000 від 26.03.2021 становить 49 267,40 грн, при цьому зазначено, що сума наданого кредиту становила 30 000,00 грн (а.с. 26). Водночас, жодних доказів того, що [PERSON] було надано кредит на суму 30\~000,00 грн матеріали позовної заяви не містять. Крім того, у Договорі-анкеті про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №97519121000 від 26.03.2021 [PERSON] та АТ «Укрсиббанк» були погоджені межі поточного ліміту кредитної лінії 5000,00 грн. Між тим, суд звертає увагу, що розрахунку заборгованості за вказаним вище кредитним договором, складеного первісним кредитором АТ «Укрсиббанк», матеріали справи не містять. У свою чергу, наданий позивачем ТОВ «ФК «Суперіум», який не є первісним кредитором, розрахунок кредитної заборгованості не є доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач дійсно отримав грошові кошти у вигляді кредиту, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом. Також суд зауважує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п. 57, 60-62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, що затверджений Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 №75, інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. З наведеного вбачається, що виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Отже, саме виписка по рахунку є належним доказом підтвердження видачі кредиту. У той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 № 6-16цс15. Більш того, суд вкотре зауважує, що на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за договором №97519121000 від 26.03.2021, складений ТОВ «ФК «Суперіум». Розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором - АТ «Укрсиббанк» матеріали справи не містять. Відтак, позивачем не надано суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження обставин того, що на виконання умов кредитного договору №97519121000 від 26.03.2021 первісний кредитор АТ «Укрсиббанк» видав відповідачу [PERSON] кредит в межах ліміту кредитної лінії, а відтак, у зв`язку із відсутністю доказів надання кредиту у погоджений сторонами спосіб, у відповідача не виникло обов`язку з його повернення. З огляду на викладене, вимоги позивача не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed