Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

24 липня 2025 року ПрАТ «Провагроінвест» через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 72 075,45 грн. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 05.08.2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. Згідно ухвали суду від 30.09.2025 розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач ПрАТ «Провагроінвест» отримало копію ухвали про відкриття провадження 05.08.2025, яка була направлена до електронного кабінету позивача. Відповідач [PERSON] копію ухвали, позовної заяви з додатками отримав 13.08.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення. 21 серпня 2025 року від відповідача [PERSON] надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги позивача не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні з тих підстав, що за вироком Гадяцького районного суду від 09.12.2020, залишеного в силі ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12.07.2021 він визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і засуджений до 3 років позбавлення волі. За вказаним вироком суду з нього на користь потерпілого [PERSON] стягнуто 33 271 грн 21 коп. матеріальних збитків та 100 000 грн моральної шкоди, які він повністю сплатив, що підтверджується довідкою ВДВС. На користь потерпілої [PERSON] (матері загиблого) стягнуто 13 126,40 грн матеріальних збитків та 260 000 грн моральної шкоди, більшу частину з яких він сплатив, інша частина стягується з нього постійно, шляхом відрахувань із заробітної плати та пенсії. Також, ним у добровільному порядку надавались кошти потерпілому [PERSON] та потерпілій [PERSON] , як на відшкодування матеріальної так і моральної шкоди та на встановлення надгробного пам`ятника. З позову вбачається, що Страховою компанією ПрАТ «Провідна» по договору про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів 25.01.2021 року було виплачено [PERSON] 39 000 грн моральних збитків, а 05.04.2021 5146 грн на встановлення пам`ятника загиблому [PERSON] . Потерпілому [PERSON] 20.09.2021 виплачено за домовленістю 26 599,48 грн витрат на лікування та 1329,97 грн моральної шкоди. Відповідач вважає, що страховою компанією було помилково сплачено вказані кошти, оскільки вони були стягнуті з нього за вироком суду та сплачені добровільно, а при задоволені позову він буде сплачувати вказану шкоду двічі. Окрім того, зазначив, що позивач пропустив трирічний строк звернення до суду із вказаним позовом, так як з дня виконання зобов`язань 20.09.2021 до дня звернення з позовом до суду 20.07.2025 минуло майже 4 роки, що є підставою для відмови у позові. 02 вересня 2025 року від позивача ПрАТ «Провагроінвест» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що Страхова компанія ПрАТ «Провідна» зобов`язана була виплатити страхове відшкодування за зверненням потерпілої особи незалежно від вини винуватця ДТП та незалежно від відшкодування шкоди винуватця ДТП, якщо шкода заподіяна життю, здоров`ю джерелом підвищеної небезпеки (ВАЗ 2104, д.н.з. [NUMBER] автомобіль відповідач). Також зазначив, що відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року, дія якого продовжувалась та триває на даний час. Відповідно до положень п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Оскільки з 24.02.2022 року в Україні діє воєнний стан, а позов було подано під час дії воєнного стану, звернувшись до суду 24.07.2025 року, позивач дотримався строку позовної давності та мав право звернутися з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу. З цих підстав підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник позивача ПрАТ «Провагроінвест» в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, з підстав зазначених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Провагроінвест», оскільки потерпілому [PERSON] він сплатив відшкодування повністю, а потерпілому [PERSON] кошти стягуються в примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1, 2 статті 89 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 30.03.2018 року між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/8432006 , забезпеченим транспортним засобом за полісом є ВАЗ - 2104, д.н.з. [NUMBER] . Згідно полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200 000 грн, за шкоду заподіяну майну 100 000 грн, розмір франшизи 2000 грн. Згідно вироку Гадяцького районного суду Полтавської області від 09.12.2020 року в справі №526/791/19 [PERSON] 26 жовтня 2018 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2104» д.н.з. [NUMBER] , поблизу с. Харківці Гадяцького району Полтавської області, допустив зіткнення (ДТП) з автомобілем «ВАЗ-2108» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ-2104 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] від отриманих травм загинув на місці ДТП, а водій автомобіля «ВАЗ-2108» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкоджені. Вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 09.12.2020 року в справі №526/791/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Строк відбуття покарання рахувати з часу затримання [PERSON] . Вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 19.10.2020 відносно [PERSON] виконувати самостійно. Серед іншого цивільні позови [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 33 271 грн 21 коп. та моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень, на користь [PERSON] - матеріальні збитки в розмірі 13 126 грн 40 коп. та моральну шкоду в розмірі 260 000 грн. 24.05.2019 потерпіла [PERSON] - мати загиблого [PERSON] через представника [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування (моральної шкоди) в сумі 44 676, 00 грн з наданням всіх необхідних документів. 19.01.2021 \~ \~ \~ \~року між ПрАТ «СК «Провідна» та потерпілою стороною було укладено договір врегулювання страхового випадку №2300275123, відповідно до якого сторони домовилися, що сума страхового відшкодування у зв`язку з моральною шкодою становить 39 000 грн. На підставі зібраних документів ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт №2300273123 від 21.01.2021 на суму 39 000,00 грн, яку було перераховано на рахунок представника потерпілої ТЗОВ «Центр Автовиплат Поліс», що підтверджується платіжною інструкцією №003571 від 25.01.2021 року. Окрім цього, 19.02.2021 потерпіла [PERSON] (матір загиблого [PERSON] через представника [PERSON] (ТОВ «Центр Автовиплат Поліс») звернулась до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про долучення документів та відшкодування витрат на встановлення пам`ятника загиблому [PERSON] . До заяви додано: товарний чек на суму 5146,00 грн, довідка захоронення та фото пам`ятника. На підставі зібраних документів ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт у справі №2300273123 на суму 5146,00 грн, яку було перераховано на розрахунковий рахунок представника потерпілої (ТОВ «Центр Автовиплат Поліс»), що підтверджується платіжною інструкцією №014261 від 05.04.2021 року. \~ \~ \~ \~Також, враховуючи наявність у винуватця ДТП [PERSON] полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, потерпілий [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, завдану здоров`ю з наданням медичних документів (листків непрацездатності, виписки із історії хвороби стаціонарного хворого №5829/479 Гадяцької ЦРЛ, виписки із медичної карки стаціонарного хворого № 22750 Полтавської обласної клінічної лікарні імені М.В. Скліфосовського від 15.11.2018 та чеків про понесені витрати на лікування). \~ \~ \~ \~12 січня 2025 було змінено назву ПрАТ «СК «Провідна» на Приватне акціонерне товариство «Провагроінвест» . Відповідно положень статті 24.1, 26.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прийнято рішення про відшкодування потерпілому шкоди в розмірі 26 599,4 витрат на лікування та 1329,97 грн моральної шкоди. На підставі зібраних документів ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт №2300249246 на суму 27 929,45 грн, яку було перераховано на рахунок потерпілого, що підтверджується платіжною інструкцією №039274 від 20.09.2021 року. Загальна сума страхового відшкодування, виплаченого ПрАТ «СК ПРОВІДНА» потерпілим особам у зазначеному вище ДТП [PERSON] та [PERSON] склала 72 075, 45 грн (39000,00+5146,00+27929,45 грн). \~ \~ \~ \~Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків. У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961- IV від 01.07.2004 в редакції чинній на момент здійснення страхових виплат позивачем (далі Закон), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та /або майну потерпілого, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю майну потерпілого. Статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961- IV від 01.07.2004 в редакції чинній на момент здійснення страхових виплат позивачем (далі Закон) передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно п.23.1. ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961- IV від 01.07.2004 в редакції чинній на момент здійснення страхових виплат позивачем (далі Закон), шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно ст. 24, п. 24.1. Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Відповідно до ст. 26-1 Закону, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Згідно ст. 27 Закону, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року №4 (далі Постанова), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1191 ЦК України та п.2 ч.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Отже, за загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Outcome: approved