Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

09\~серпня 2025\~року (через\~систему «Електронний\~суд»)\~позивач ТОВАРИСТВО\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ\~ФІНАНС» в особі директора Романенка М.Е. звернувся до\~Броварського міськрайонного\~суду Київської\~області з\~вищевказаним позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з [PERSON] \~на корить\~ТОВ «ДІДЖИ\~ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 544933 від 15.03.2021 року в розмірі 10250,88 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 15.03.2021 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідач [PERSON] уклали договір № 544933 про надання споживчого кредиту. Згідно з договором про надання споживчого кредиту № 544933 від 15.03.2021 року\~та на підставі платіжного документу, який долучено до позовної заяви, відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 13000,00 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. Згідно з умовами договору факторингу № 2808-23 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено право вимоги за кредитним договором № 544933 від 15.03.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача. Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою, документально підтвердженою та становить 10250,88 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6755,23 грн; заборгованість за відсотками становить 3495,65 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить 0,00 грн; заборгованість за пенею становить 0,00 грн. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення адвокатської вимоги № 3375112203-АВ на адресу відповідача. Відповідно до ухвали Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 210/5129/17, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу сторони є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Судові витрати позивача складаються виключно зі сплаченого ним судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2025 року справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд до Згурівського районного суду Київської області. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 06 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату час і місце проведення судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась повторно, про причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що 15.03.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] в електронній формі був укладений договір № 544933 про надання споживчого кредиту (далі кредитний договір) (а.с. 51-54 копія кредитного договору). Згідно з п. 8.2 кредитного договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до дати, вказаної у п. 1.4 цього договору, а в частині виконання зобов`язань та нарахування штрафів до повного виконання споживачем зобов`язань за кредитний договором. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення електронних даних, направлених товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов кредитного договору (п.8.6 кредитного договору). На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 кредитного договору). Сторони узгодили наступні умови кредитування: сума кредиту (загальний розмір) складає 16\~250,00 грн (п. 1.3); строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 15.03.2022 р. (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору (далі Графік платежів) (п. 1.4); тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних (п. 1.5); мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби (п. 1.6); орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 127,30% річних (п. 1.7); орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 24\~730,76 грн (п. 1.8). Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 13 000,00 гривень за реквізитами платіжної картки [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої зазначені споживачем в особистому кабінеті, або надані товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв`язку; у розмірі 3250,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язання з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5. кредитного договору. Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору (п. 2.2). Нарахування процентів за кредитним договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (Графіком платежів) (п. 3.1). Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Для цілей визначення періоду для нарахування процентів на суму кредиту, день надання кредиту враховується, а останній день повернення не враховується. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день (п. 3.2). Сплата поточних процентів здійснюється споживачем в кожну дату внесення платежу, зазначену в графіку платежів, за період, що передує даті внесення. (п. 3.4). Сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу (п. 3.5). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватиметься згідно графіка платежів (п. 5.1). Відповідно до пп. 3) п. 4.1 кредитного договору товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а саме, на виконання умов договору № 544933 про надання споживчого кредиту від 15.03.2021\~року кредитодавцем ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було здійснено переказ грошових коштів на картковий рахунок відповідача [PERSON] № [NUMBER] , зазначений в п. 2.1 договору, в сумі 13000 грн, що підтверджується інформацією ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» (а.с. 37). Згідно із розрахунком заборгованості, здійсненим ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за кредитним договором № 544933 від 15.03.2021 року, станом на 28.08.2023 загальна заборгованість (сума для погашення договору) складає 10250,88 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] перші сім платежів за договором вносила вчасно, проте, починаючи з листопада 2021 року перестала сплачувати за кредитним договором. Відсотки за користування кредитом нараховані в межах строку кредитування (а.с. 61). 28 серпня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (клієнт) та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (фактор) укладено договір факторингу № 2808-23, відповідно до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема, по відношенню до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 544933 від 15.03.2021, що підтверджується копією договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 (а.с. 39-50), копією витягу з реєстру прав вимог (а.с. 62), копією акту приймання-передачі реєстру прав вимог від 28.08.2023 (а.с. 67) та копією платіжної інструкції №4565 від 28.08.2023 на підтвердження оплати за договором факторингу (а.с. 31). Згідно з витягом з реєстру прав вимог за Договором факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 544933 від 15.03.2021 на загальну суму заборгованості 10250,88 грн (а.с. 62). ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як новий кредитор, жодних додаткових нарахувань за кредитним договором не здійснював. Одночасно з надісланням позовної заяви з додатками позивач надіслав відповідачу досудову вимогу. Однак, відповідач [PERSON] заборгованість не погасила, своїх заперечень та доказів на спростування позовних вимог не надала. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦКУ правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до приписів ч. 1 та 2 ст. 207 правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦКУ зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638\~ЦК\~України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України\~"Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України\~"Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Вимоги до змісту (умов) договору про споживчий кредит визначені у ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживчий кредит». Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Стаття 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України\~передбачає,\~що договір,\~укладений за\~допомогою інформаційно-телекомунікаційних\~систем за\~згодою обох\~сторін вважається\~укладеним в\~письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 1049\~ЦК\~України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст.\~1056-1\~ЦК\~України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Тобто, відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою\~статті 1078 ЦК України\~встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України\~фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно\~зі ст. 1080 ЦК України\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно\~зі ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~зі ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 544933 від 15.03.2021, на підставі якого відповідач отримала кредит у загальному розмірі 16250,00 грн, з яких 3250,00 грн на підставі п. 3.5 договору утримано товариством в рахунок оплати процентів за перший день користування кредитом. Відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 10250,88 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховані в межах строку кредитування та відповідно до умов договору. Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 544933 від 15.03.2021. Позивач, як новий кредитор, жодних додаткових нарахувань за кредитним договором не здійснював. За таких обставин, суд вбачає за необхідне позов задовольнити повністю. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позовна заява була подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». За подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір, визначений в підпункті 1) п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та розрахований з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у розмірі 2422,40 гривень (а.с. 15 платіжна інструкція). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025, укладеного між адвокатом Лівак І.М. та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (а.с. 55-60), копію додаткової угоди № 544933 від 30.05.2025 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року (щодо стягнення заборгованості з [PERSON] ) (а.с. 38), копію акту № 544933 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30 травня 2025 року на загальну суму 6000,00 грн (а.с. 66), копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості від 30.05.2025 (а.с. 60), копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Лівак Іванна Миколаївна серія ВЛ № 841 від 22.07.2016 (а.с. 29-30). Відповідач [PERSON] з клопотанням про необґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу та про їх зменшення до суду не зверталася. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. З огляду на вище зазначене, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір\~в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Outcome: approved