Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із даним позову, в якому просить розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 11.01.2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №31. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що з моменту одруження він разом із відповідачкою проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та виконували інші обов`язки як членів подружжя щодо один одного, підтримували тісні емоційні зв`язки, та з перших днів подружнього життя у них була дружня сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного. Проте, з часом почуття любові згасло і зникло бажання подальшого спільного проживання. На початку повномасштабного військового вторгнення Російської Федерації відповідачка разом з сином виїхали за кордон, після чого влаштувала своє життя окремо. Поступово стосунки між подружжям зіпсувались. Спроби зберегти сім`ю результатів не дали та фактично всі шлюбні відносини припинилися з 2022 року, коли вони почали проживати окремо. Наміру відновлювати стосунки вони не мають. Позивач вважає, що подальше формальне збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам обох з подружжя, а також інтересам спільного сина, а саме: порушує принцип добровільності перебування у шлюбі, створює перешкоди для влаштування нормального особистого життя кожного з подружжя. Крім того, зазначив, що між ними відсутні спори з приводу розподілу спільного майна, місця проживання та утримання дитини, оскільки такі питання вирішено в позасудовому порядку, відповідно розірвання шлюбу не матиме негативного наслідку на його розвиток та виховання. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05.11.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача адвоката Спасової Л.М. до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява, відповідно до якої остання просила розглянути справу без її участі, а також без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, позовну заяву просить задовольнити та шлюб розірвати. Справу просила розглядати без її участі. Крім того, зазначила, що майнових спорів з позивачем не має, за взаємною згодою місце проживання спільної дитини [PERSON] визначено з матір`ю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11.01.2011 року, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №31, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем є не можливим, оскільки шлюб існує тільки формально та його збереження суперечить їх інтересам, та інтересам спільного сина. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, а також враховуючи позицію відповідача, яка позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Шлюб сторони розривають вперше. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у справі у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved