Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад позицій сторін та учасників справи. Заявниця [PERSON] просить встановити факт належності заявниці [PERSON] правовстановлюючого документа свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданий 26.09.1988 виконкомом Стрийської районної Ради народних депутатів « [PERSON] ». Заявні вимоги обґрунтовує тим, що 26.09.1988 [PERSON] видано свідоцтво про право особистої власті на жилий будинок, який посвідчує, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON] . На підставі рішення Нежухівської сільської ради № 216 від 25.06.2012 [PERSON] , видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 237451. Згідно з даним актом заявниця є власником земельної ділянки площею 0,0959 га, розташованої в [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки: будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. З метою переоформлення права власності на належний заявниці будинок в [ADDRESS] остання звернулась до нотаріуса, однак нотаріус відмовила їй оскільки в документах наявні розбіжності. Таким чином, метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу є необхідність реалізації заявницею права на переоформлення власності, отже, такий факт породжує для заявниці юридичні наслідки, відтак просить заяву задовольнити. Заінтересована особа правом на подання відзиву не скористалась. Заяви (клопотання) учасників справи, процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2025 головуючим суддею у справі визначено суддю Валовін Ю.В. /а.с. 16/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.09.2025 заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 20.10.2025. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права /а.с. 17/. Розгляд справи по суті відбувся 01.12.2025 без участі сторін. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявні вимоги підтримує в повному обсязі і просить такі задовольнити, крім того, просить долучити до матеріалів заяви довідку Нежухівської сільської ради № 354 /а.с. 25-26/. Представник заінтересованої особи Стрийська міська рада Львівської області Малишкін М.В. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечила. Фактичні обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З паспорта громадянина України серії [NUMBER] , вбачається, що такий виданий Стрийським МРВ УМВС України у Львівській області 12.07.2002 на ім`я [PERSON] , [INFO] /а.с. 4-6/. Судом встановлено, що картка фізичної особи платника податків від 07.04.2009 видана на ім`я [PERSON] , [INFO] , відповідно до якої остання одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] /а.с. 7/. 26.09.1988 виконком Стрийської районної Ради народних депутатів видав свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, який розташований в [ADDRESS] та належить на праві особистої власності [PERSON] . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Стрийської районної Ради народних депутатів № 224 від 15.09.1988. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №237451 від 18.10.2012 вбачається, що земельна ділянка, розташована в [ADDRESS] площею 0,0958 га належить [PERSON] . Цільове призначення земельної ділянки будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /а.с. 9-11/. Згідно з довідки, виданої старостою Нежухівського старостинського округу виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області Яхваном М. № 354 від 20.10.2025, судом встановлено, що [PERSON] , 1944 року народження, належить житловий будинок, який знаходиться у [ADDRESS] (стара адреса [ADDRESS] , назву вулиці змінено рішенням № 267 від 23.11.2005 «Про затвердження документації ДК МБТІ про присвоєння адресів та зміну назв вулиць») /а.с. 26/. Відтак судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з допущеною помилкою під час запису прізвища заявниці [PERSON] у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок, виданому 26.09.1988 виконкомом Стрийської районної Ради народних депутатів, що унеможливлює право заявниці на переоформлення права власності на даний будинок. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. До таких фактів законодавець у статі 315 ЦПК України відносить: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18), у постанові від 10.04.2019 у справі №320/948/18. У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» міститься роз`яснення про те, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документів, відповідно до чинного законодавства. Поряд з цим, суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, досліджені в судовому засіданні паспорт громадянина України серії [NUMBER] , картка фізичної особи платника податків від 07.04.2009, свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 26.09.1988, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 237451 від 18.10.2012, довідка, видана старостою Нежухівського старостинського округу виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області Яхваном М. № 354 від 20.10.2025 дають підстави стверджувати поза всяким сумнівом, що всі ці документи належать заявниці [PERSON] . Відтак судом встановлено, що під час запису прізвища заявниці в у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , виданому 26.09.1988 виконкомом Стрийської районної Ради народних депутатів, допущено помилку, а саме замість [PERSON] вказано [PERSON] . У суду відсутні підстави ставити під сумнів істинність фактів, зазначених у згаданих документах, оскільки такі відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в зібраних по справі доказах. Таким чином, на підставі досліджених доказів у справі, які оцінено за вимогами допустимості, належності, достатності та взаємного зв`язку, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] належить свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, видане 26.09.1988 виконкомом Стрийської районної Ради народних депутатів. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дасть їй можливість реалізувати своє право на переоформлення права власності. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, таким чином судові витрати слід віднести на рахунок заявника. Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Згідно з\~ч.\~4,\~5\~ст.\~268\~ЦПК України\~у разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або у\~разі розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи\~суд підписує\~рішення (повне\~або скорочене)\~без його\~проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Як зазначено у постанові Об`єднаної палати Касаційної цивільної палати Верховного Суду України від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) з урахуванням розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення\~не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін. Враховуючи вищенаведене, розгляд справи відбувся 01.12.2025 без участі сторін, однак датою ухвалення рішення у справі за заявою [PERSON] про встановлення факту є дата складення повного судового рішення 04.12.2025, що не суперечить розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved