Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» через представника Шкапенка О.В. звернувся у Соснівський районний суд м.Черкаси з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №\~A478CT155101338591 від 07.10.2024 у розмірі 12025,21 грн, яка виникла станом на 06.06.2025, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач звернувся до АТ «А-БАНК» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК». 07.10.2024, будучи клієнтом банку, позичальник уклав з Банком кредитний договір A478CT155101338591, щодо надання останній кредиту в розмірі 10\~000,00 грн строком на 12 місяців (тобто до 06.10.2025) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн (кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту). Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно з умовами кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання за даним кредитним договором не виконує у зв`язку з чим станом на 06.06.2025 виникла заборгованість у сумі 12025,21 грн, з яких 8805,73 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 2801,88 грн загальний залишок заборгованості за процентами та 417,60 грн загальний залишок заборгованості за пенею. 12.06.2025 суд ухвалив позовну заяву Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишити без руху. Встановив позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали. 16.06.2025 позивачем надано до суду підтвердження належного виконання вимог, визначених ухвалою від 12.06.2025, які прийняті судом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.06.2025 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача АТ «АКЦЕНТ-БАНК» за довіреністю Шкапенко О.В. не з`явився, хоча судом повідомлявся про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку. У п.п. 4, 5 прохальної частини позовної заяви зазначено про можливість розгляду справи за відсутності представника АТ «АКЦЕНТ-БАНК», у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, повідомлялася про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку. 03.12.2025 до суду надійшла заява відповідача, у якій вона зазначила, що визнає позовні вимоги у повному обсязі, судове засідання просила проводити без її участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що 25.02.2015 відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. 07.10.2024 [PERSON] підписала заяву про надання послуги «Швидка готівка» № A478CT155101338591, у якій просила АТ «А-БАНК» надати йому кредит на наступних умовах. Відповідно до пунктів 4-6 сума кредиту становить 10 000,00 грн, строк надання кредиту становить 12 місяців, процентна ставка 75% на рік, які сплачуються у складі щомісячного платежу. Згідно з пунктом 9 заяви, платіжна картка на яку зараховується сума кредиту №5375235211814510. Пунктом 12 заяви про надання послуги «Швидка готівка» встановлено, що у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості, клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% ( не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 % суми простроченого платежу. Виконання позивачем своїх зобов`язань щодо перерахунку відповідачу кредитних коштів у розмірі 10 000,00 грн підтверджується меморіальним ордером №TR.40434113.49410.70806 від 07.10.2024. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № A478CT155101338591 від 07.10.2024 станом на 06.06.2025 розмір загальної заборгованості відповідача становить 12\~025,21 грн, що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 8\~805,73 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 2801,88 грн та 417,60 грн загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема, статтею 82 ЦПК України, яка закріплює підстави звільнення від доказування. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У свою чергу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому(ч. 1 ст. 634 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач надав належні і допустимі докази укладення із відповідачем кредитного договору № A478CT155101338591 від 07.10.2024. Сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Усупереч умовам договору № A478CT155101338591 від 07.10.2024 відповідач свої зобов`язання не виконав. Відповідачем не надано та не названо суду жодних доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за кредитним договором. Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач [PERSON] у заяві від 03.12.2025 визнала позовні вимоги у повному обсязі. Заява подана відповідачем особисто через канцелярію суду, тому в суду не виникло обґрунтованих сумнівів щодо добровільності визнання відповідачем позовних вимог. На підставі викладеного вище, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання щодо повернення заборгованості за кредитним договором №A478CT155101338591 від 07.10.2024, зважаючи на визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов висновку, що позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 12025,21 грн, з яких 8805,73 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 2801,88 грн загальний залишок заборгованості за процентами та 417,60 грн загальний залишок заборгованості за пенею підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що позивачем за подачу вказаного позову сплачено судовий збір відповідно до платіжного доручення №6005315497267 від 06.06.2025 у розмірі 2\~422,40 грн, враховуючи те, що відповідач позов про стягнення заборгованості визнала до початку розгляду справи по суті, про що вказав у поданій до суду заяві відповідач, суд приходить до висновку про те, що Акціонерному товариству «АКЦЕНТ-БАНК» має бути повернуто з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 1211,20 грн, сплаченого ним при поданні цього позову відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, та про стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved