Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та [PERSON] , треті особи на стороні позивача: Закарпатська обласна рада, комунальна установа "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради, комунальне некомерційне підприємство "Солотвинська обласна алергологічна лікарня" Закарпатської обласної ради та головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області, про визнання недійсним рішення, скасування реєстрації та витребування земельної ділянки. Позовні вимоги (змінені) мотивує тим, що п. 7 рішенням 15 сесії VII скликання Солотвинської селищної ради Тячівського району № 312 від 26 жовтня 2017 року надано у власність [PERSON] земельну ділянку, кадастровий номер 2124455900:02:003:1079, площею 0,0291 га, яка знаходиться в [ADDRESS] , для індивідуального садівництва. На підставі вказаного рішення сесії Солотвинської селищної ради державним реєстратором Тячівської районної державної адміністрації 06 листопада 2017 року зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] . В той же час, передана у власність [PERSON] земельна ділянка накладається на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні КНП "Солотвинська обласна алергологічна лікарня" Закарпатської обласної ради на підставі державного акту на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000346 від 27 березня 1998 року. Зокрема, згідно висновку експерта № 670-Е від 29.05.2023 за наслідками проведення земельно-технічної експертизи, земельна ділянка з кадастровим номером 2124455900:02:003:1079 частково накладається на земельну ділянку, яка передана у постійне користування КНП "Солотвинська обласна алергологічна лікарня" Закарпатської обласної ради, межі якої визначені Державним актом на право постійного користування землею, серії І-ЗК № 000346. Просить визнати недійсним пункт 7 рішення Солотвинської селищної ради Тячівського району № 312 від 26 жовтня 2017 року "Про затвердження проекту землеустрою та передачу, земельної ділянки у власність"; скасувати реєстрацію у державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 2124455900:02:003:1079; скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2124455900:02:003:1079; витребувати на користь Солотвинської селищної ради з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2124455900:02:003:1079, площею 0,0291 га, яка знаходиться в [ADDRESS] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Прокурор Варга І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] адвокат Рішко П.М. в судовому засіданні проти позову заперечив. Представник відповідача Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Закарпатської обласної ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи комунального некомерційного підприємства "Солотвинська обласна алергологічна лікарня" Закарпатської обласної ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2024 року справу за позовом виконувача обов`язків керівника Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та [PERSON] , треті особи на стороні позивача: Закарпатська обласна рада, комунальна установа "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради та комунальне некомерційне підприємство "Солотвинська обласна алергологічна лікарня" Закарпатської обласної ради, про визнання недійсним рішення, скасування реєстрації та зобов`язання повернути у комунальну власність земельну ділянку, прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 травня 2024 року, у зв`язку із зміною прізвища, вирішено вважати відповідача [PERSON] як [PERSON] . Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2024 року до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача залучено головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 червня 2024 року позовну заяву виконувача обов`язків керівника Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та [PERSON] , треті особи на стороні позивача: Закарпатська обласна рада, комунальна установа "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради, комунальне некомерційне підприємство "Солотвинська обласна алергологічна лікарня" Закарпатської обласної ради та головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області, про визнання недійсним рішення, скасування реєстрації та зобов`язання повернути у комунальну власність земельну ділянку, залишено без розгляду. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 28 січня 2025 року ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 червня 2024 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 березня 2025 року у даній справі призначено земельно-технічну експертизу. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 червня 2025 року у даній справі було задоволено клопотання експерта про забезпечення обстеження об`єктів дослідження. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2025 року повторно направлено на виконання ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 березня 2025 року про призначення земельно-технічної експертизи. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 листопада 2025 року підготовче провадження по даній справі закрито, і справа призначена для розгляду по суті. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що згідно Державного акту на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000346, у користуванні обласної алергологічної лікарні перебувають земельні ділянки № 1 та № 2, площею 8,70 га та 6,13 га, які розташовані в с-щі Солотвино Тячівського району Закарпатської області (т.1 а.с. 18-23). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] 25 січня 2022 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (т.1 а.с. 139). Із рішення Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 26 жовтня 2017 року № 312 "Про затвердження проектів землеустрою та передачу земельних ділянок у власність" відомо, що п.7 даного рішення затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 2124455900:02:003:1079) у власність [PERSON] для ведення індивідуального садівництва, за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0291 га (т.1 а.с. 24-25). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власником земельної ділянки, з кадастровим номером 2124455900:02:003:1079, площею 0,0291 га, для індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Реєстрацію права власності здійснено 06 листопада 2017 року (т.1 а.с. 26-28). Із висновку експерта № 670-Е від 29 травня 2023 року відомо, що земельна ділянка з кадастровим номером 2124455900:02:003:1079 частково накладається на земельну ділянку, яка передана у постійне користування обласної алергологічної лікарні (зараз КНП "Солотвинська обласна алергологічна лікарня" Закарпатської обласної ради), межі якої визначені державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000346 (земельна ділянка під №2, площею 6,13 га, площа накладання 0,0206 га (т.1 а.с. 29-54). Згідно статуту комунального некомерційного підприємства "Солотвинська обласна алергологічна лікарня" Закарпатської обласної ради, підприємство створене на підставі рішення Закарпатської обласної ради від 26 вересня 2019 року № 1583 шляхом реорганізації (перетворення) комунального закладу "Солотвинська обласна алергологічна лікарня" у комунальне некомерційне підприємство "Солотвинська обласна алергологічна лікарня" Закарпатської обласної ради (т.1 а.с. 55-73). Із рішення Закарпатської обласної ради від 23 грудня 1992 року відомо, що обласна алергологічна лікарня включена в перелік об`єктів комунальної власності області (т.1 а.с. 74-80). Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 04 січня 2024 року, оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером 2124455900:02:003:1079, становить 99 080 грн. 38 коп. (т.1 а.с.116-118). Із висновку експертів за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи від 23 вересня 2025 року № 3834/25-41 відомо, що конфігурація меж земельної ділянки № [NUMBER] , площею 6,13 га, для розміщення бази відпочинку згідно Державного акту на право постійного користування землею І-ЗК № 000346 від 27 березня 1998 року , виданого КНП "Солотвинська обласна алергологічна лікарня" відображена на рисунку 2. Під час обстеження експертами встановлено, що частина земельної Ділянки 2 з північного боку вздовж водозбірної канави визначена фактично на місцевості межовими знаками у вигляді паркану-сітки на бетонних стовпах, які вказані представниками КНП "Солотвинська обласна алергологічна лікарня". Інша частина меж земельної Ділянки 2 фактично на місцевості не визначена, паркани та межові знаки відсутні. База відпочинку КНП "Солотвинська обласна алергологічна лікарня" відсутня. Тому визначити повний фактичний розмір, конфігурацію та визначити площу земельної Ділянки № 2 на місцевості під час обстеження не вбачається за можливе. Встановити точне місцерозташування меж Ділянки № 2 для розміщення бази відпочинку відповідно до державного акту на право постійного користування землею І-ЗК № 000346 від 27 березня 1998 року, виданого КНП "Солотвинська обласна алергологічна лікарня" не вбачається за можливе. Проте можливо співставити межі земельної ділянки з кадастровим номером 2124455900:02:003:1079, площею 0,0291 га, для індивідуального садівництва, що належить на праві власності відповідачці [PERSON] з частково існуючими фактичними межами земельної ділянки № 2 КНП "Солотвинська обласна алергологічна лікарня". Межі земельної ділянки з кадастровим номером 2124455900:02:003:1079, площею 0,0291 га, для індивідуального садівництва, що належить на праві власності відповідачці [PERSON] не накладаються на частково існуючі фактичні межі земельної ділянки № 2 КНП "Солотвинська обласна алергологічна лікарня" (т.2 а.с. 216-233). V. Оцінка Суду. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. ст. 16, 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він не тільки суперечить актам цивільного законодавства, але і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст.19 ЗК України 1990 року, сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів. Згідно ст.22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Відповідно до ст. 23 ЗК України 1990 року право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Згідно частин 1 та 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному\~частиною першою статті 128\~ цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. В свою чергу, згідно із ч.1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Висновком експертів за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи від 23 вересня 2025 року № 3834/25-41 встановлено, що межі земельної ділянки з кадастровим номером 2124455900:02:003:1079, площею 0,0291 га, для індивідуального садівництва, що належить на праві власності відповідачці [PERSON] не накладаються на частково існуючі фактичні межі земельної ділянки № 2 КНП "Солотвинська обласна алергологічна лікарня", згідно Державного акту на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000346. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, що право КНП "Солотвинська обласна алергологічна лікарня" порушено відповідачами, а тому, в задоволенні позову слід відмовити. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed