Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача 01.09.2025 до Богуславського районного суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. №133-А) із позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 932, 70 грн. та судових витрат по справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр» ) та [PERSON] укладено Кредитний договір №21.03.2025-100000406, відповідно до умов якого позичальник отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування ними на строк до 07 серпня 2025 року. Відповідно до умов укладеного Договору Позичальнику було надано кредит у розмірі\~6\~000, 00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 21.08.2025, строком 140 днів. Таким чином, ТОВ «Споживчий центр» належним чином та в повному обсязі виконало свої договірні зобов`язання. Натомість відповідач свої обов`язки за Договором не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у загальному розмірі 15\~932, 70 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 6 000,00 грн, нарахованих процентів - 6\~720, 00 грн, комісія за надання кредиту - 212,70 грн., неустойка - 3 000, 00 грн. Не виконання зобов`язань за Договором призвело до порушення права та інтересів ТОВ «Споживчий центр». З урахуванням викладеного, позивач, діючи через свого представника, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 21.03.2025 №21.03.2025-100000406 у сумі 15 932, 70 грн. та відшкодувати витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 2 422,4 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок таких витрат у розмірі 6 000,00 грн. 2. Процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 01.09.2025 головуючою суддею визначено суддю Буравову К.І. (а.с.31). 02.09.2025 у відповідності до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддя звернулася до відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки [PERSON] (а.с.32). 25.09.2025 до суду надійшла відповідь на запит за № 23-23/3636/2025 від 23.09.2025, з якої вбачається, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.33). Встановивши невідповідність заяви вимогам ЦПК України, 26.09.2025 суддя постановила ухвалу про залишення позову без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали (а.с. 34-35). Ухвалою судді\~від 08.10.2025\~відкрито провадження\~та \~справу призначено\~до розгляду\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження в\~судовому засіданні\~без повідомлення\~(виклику)\~сторін (а.с.123-124).Копії ухвали про відкриття провадження були направлені сторонам. Заяв та заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження до суду від учасників не надходило. Представник позивача у прохальній частині позовної заяви також просив розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачці було запропоновано подати відзив на позов. Ухвалу про відкриття провадження направлено за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання. Однак поштове відправлення повернулося до суду із відміткою працівника АТ «Укрпошта» про «адресат відсутній». Відповідно до усталеної судової практики, довідка поштового відділення з відміткою про неможливість вручення судового повідомлення у зв`язку з відсутністю адресата за місцем реєстрації вважається належним повідомленням сторони про розгляд справи. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 51-185св23) підтвердив, що зазначене свідчить про умисне неотримання кореспонденції та не звільняє особу від процесуальних наслідків. Отже, зважаючи на те, що судом вжито належних заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, а також беручи до уваги неподання нею у встановлений строк відзиву на позов та/або клопотань щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, справа підлягає розгляду за наявними матеріалами. Такий порядок відповідає вимогам ч. 5 ст. 279 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 21 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) та відповідачкою [PERSON] , яка зареєструвалася в Інформаційній системі на вебсайті Товариства, було укладено кредитний договір №21.03.2025-100000406(кредитної лінії), шляхом обміну електронними повідомленнями та документами, які підписані від імені кредитодавця\~його представником [PERSON] із застосуванням КЕП, а зі сторони позичальника\~відповідачкою [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора (пароля) Е558. Кредитний договір №21.03.2025-100000406складають підписані сторонами електронні документи: Пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) - оферта, яка розміщена на вебсайті ТОВ «Споживчий центр» та окремо була направлена в особистий кабінет позичальника разом із Заявкою кредитного договору №21.03.2025-100000406, сформованою після ідентифікації позичальника, а також відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору (а.с.17-23). [PERSON] пройшла ідентифікацію шляхом використання кредитодавцем системи BankID Національного банку України, абонентом якої є ТОВ «Споживчий центр», та на підставі відомостей, наданих позичальником відбулось однозначне встановлення цієї фізичної особи (а.с.12 на звороті). Порядок укладання кредитного договору та загальні умови кредитування викладені у Пропозицій кредитодавця про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) від 21.03.2025, яка акцептована позичальником [PERSON] (а.с.17-21) Згідно з п. 2.1 Договору (оферти) електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 10.1 Договору (оферти) зазначений договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем у інформаційній системі від позичальника відповіді про прийняття пропозиції, підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим від кредитодавця на номер телефону, вказаний позичальником при реєстрації у інформаційній системі на веб-сайті кредитодавця. Пунктом 4.1 Договору передбачено надання кредиту на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: безготівковий, шляхом перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11ХХ-ХХХХ-0832. Відповідно до п. 3.1, п. 3.3 Договору (оферти) кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Дата видачі кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення кредиту, проценти за користування кредитом, а також Графік платежів, - встановлюються в Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Основні (істотні) умови кредитування викладені в Заявці кредитного договору №21.03.2025-100000406 та у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які підписані позичальником електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (Е558) та є невід`ємними частинами кредитного договору. Згідно умов Кредитного договору №21.03.2025-100000406, що викладені в Заявці та у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції, кредитодавець надав позичальниці [PERSON] кредит в сумі 6 000,00 грн (п.2) строком на 140 днів (п.3). Дата повернення кредиту\~07.08.2025 (п.4) Процентна ставка фіксована у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (п.6). Згідно з пунктом 11 договору проценти за економічною сутністю є платою за користування кредитом та розраховуються шляхом множення суми кредиту (залишку від суми наданого кредиту) на кількість днів користування кредитом/залишком по кредиту та на процентну ставку. Також договором встановлено комісію, пов`язану з наданням кредиту, яка визначається за ставкою 20% від суми кредиту та дорівнює 1 200,00 грн (п.7). За змістом договору кредит відповідачці надано на умовах невідновлювальної кредитної лінії під зобов`язання повертати його частинами (з розстроченням). У пункті 12 Заявки на кредит та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) наведено Графік платежів, згідно якого позичальник зобов`язаний кожні 14 днів користування кредитними коштами, упродовж строку кредитування погашати кредит, а також сплачувати проценти та комісію (усього 10 платежів (9 - по 1333, 65 грн +1 - 1333,64 грн). Згідно з п. 14 договору (Заявки) при належному виконанні позичальником своїх грошових зобов`язань за договором (дотримання Графіку платежів) орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача складатиме суму 13\~336, 39 грн, з яких 7\~336, 39 грн\~загальні витрати за кредитом. Пунктом 7.6 Пропозиції про укладення договору (оферти) та пунктом 15 Заявки та відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) кредитного договору передбачена неустойка в розмірі 60,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання позичальником кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Пунктом 9.1 пропозиції кредитного договору (оферти) у взаємозв`язку з п. 16 Заявки позичальника передбачені проценти за прострочення виконання основного грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) в розмірі 365 % річних від суми боргу по кредиту за весь час прострочення. У відомостях про позичальника [PERSON] , які вказані в Заявці на отримання кредиту (кредитної лінії) та у відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору зазначено реквізити електронного платіжного засобу для надання кредитних коштів: 4441-11ХХ-ХХХХ-0832. Також у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №21.03.2025-100000406міститься твердження, що позичальник [PERSON] укладає кредитний договір на вищевикладених умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код: Е558), надісланим смс-повідомленням на фінансовий номер телефону [NUMBER] , зазначений в інформаційному повідомленні позичальника. Згідно квитанції iPay.ua № 163-2108 від 21.08.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» на підставі договору про переказ грошових коштів № ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, укладеного з ТОВ «Споживчий центр», 21.03.2025 о 10:13:52 успішно здійснило переказ коштів на суму 6 000,00 грн за номером картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 686687783, призначення платежу: видача коштів за договором кредиту №21.03.2025-100000406 (а.с.14). Довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №21.03.2025-100000406 відносно позичальника [PERSON] свідчить, що за період з 21.03.2025 по 07.08.2025 (140 днів) загальна сума заборгованості складає 15 932,70 грн. (а.с.13) Зазначені у довідці-розрахунку відомості щодо заборгованості відповідачки по видам грошового зобов`язання у взаємозв`язку з умовами договору підтверджують, що до загальної суми заборгованості позивач включив такі нарахування: 6 000,00 грн борг по кредиту, 6 720,00 грн\~проценти (6\~000, 00 грн х 1 % х 140 днів); 212,70 грн\~комісія за надання кредиту (6\~000,00 грн х 20%); 3 000,00 грн\~неустойка. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833) є фінансовою установою, вид економічної діяльності: 64.92 інші види кредитування (основний) (а.с.9). Станом на день розгляду справи доказів належного виконання відповідачкою зобов`язання за Договором не надано. 4. Застосовані норми права. Відповідно до ч.1\~ст.2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з положеннями ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог статті 10\~ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. На підставі \~ст. 11 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно з ч. 1, ч. 2\~ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. З огляду на положення ч.1, 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,\~628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ч.3.\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч.12\~ст.\~11 згаданого Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису, яким також може бути електронний підпис з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір. Згідно з частиною 1\~статті 641\~ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться. За змістом ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до частини 1\~статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини 2\~статті 1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.\~1\~ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У частинах першій,\~третій статті\~509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.\~Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України). За правилом ч.\~1\~ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом 5.Мотиви та висновки суду Відповідно до положень статтей 12,\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кредитор, який заявляє вимоги про стягнення коштів за кредитним договором, зобов`язаний надати суду докази на підтвердження надання позичальнику кредиту. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику кредит у розмірі 6000,00 грн., що підтверджено платіжною квитанцією, яка міститься в матеріалах справи. Однак, позичальник свої обов`язки за вказаним договором належним чином не виконав, не повернув отримані кошти та проценти за користування кредитом процентів, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка згідно довідки-розрахунку становить 15 932,70 грн., з яких заборгованості за тілом кредиту - 6 000,00 грн, нарахованих процентів - 6\~720, 00 грн, комісія за надання кредиту - 212,70 грн., неустойка - 3 000, 00 грн. Разом з тим з матеріалів справи убачається, що відповідачка здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитним договором, а саме: 03.04.2025 1\~333,65 грн, 17.04.2025 1 333,65 грн. Враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що розмір заявленої до стягнення суми основного боргу та нарахованих відсотків підтверджується належними та допустимими доказами у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості. З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення грошової заборгованості за договором у загальному розмірі 12 720,00 грн, з яких 6 000,00 грн становить основний борг та 6 720,00 грн нараховані проценти, є доведеними, правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо вимоги про стягнення комісії, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати\~за\~споживчим кредитом\~ - витрати споживача, включаючи проценти\~за\~користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі\~за\~додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат\~за\~споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії\~за\~обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. На підставі ст.\~11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Згідно п. 7 заявки кредитного договору №21.03.2025-100000406 від 21.03.2025, комісія\~пов`язана з наданням Кредиту (надалі -\~"Комісія",\~економічна сутність плата\~за надання\~Кредиту) - 20% від суми Кредиту та дорівнює 1200 грн. 00 коп.\~Комісія\~розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір\~Комісії\~у\~відсотковому значенні.\~Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Відповідно до п. 12 Заявки графік передбачає сплату комісії частинами не пізніше останнього дня кожного періоду: 493,65 грн 21.03.202503.04.2025; 493,65 грн 04.04.202517.04.2025; 212,70 грн 18.04.202501.05.2025. Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № 21.03.2025-100000406 від 21.03.2025, залишок несплаченої комісії становить 212,70 грн. Позивачем враховано сплачені відповідачкою 987,30 грн (493,65 + 493,65 грн), що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, заборгованість у розмірі 212,70 грн розрахована позивачем відповідно до умов кредитного договору, у межах строку його дії та з урахуванням часткової оплати відповідачкою. Суд зазначає, що встановлена договором комісія є разовою та пов`язана з наданням кредиту, прямо передбачена п.п. 7, 10 Заявки до кредитного договору, підписаної відповідачкою, відповідає вимогам ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», включена до загальних витрат за кредитом та не стосується оплатності інформації, яка відповідно до ст. 11 зазначеного Закону повинна надаватися споживачу безоплатно один раз на місяць. Враховуючи викладене, а також правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, підстави для визнання умови договору щодо зазначеної комісії нікчемною відсутні, у зв`язку з чим включення комісії у розмірі 212,70 грн до загальної суми заборгованості за кредитним договором є правомірним, а вимога ТОВ «Споживчий центр» про її стягнення обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення неустойки, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга\~статті 551 ЦК України). Відповідно до п. 15 Заявки кредитного договору №21.03.2025-100000406 від 21 березня 2025 року сторони погодили неустойку: 60 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. В свою чергу, 15 березня 2022 року прийнятий\~Закон України № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану", який набув чинності 17 березня 2022 року. Вказаним законом доповнено\~розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України. До розділу був внесений пункт 18, відповідно до якого: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)". Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого\~Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває й на даний час. У наданій позивачем довідці розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором ТОВ «Споживчий центр» не зазначено за який саме період здійснено нарахування заборгованості по неустойці. При цьому, суд враховує те, що кредитний договір між сторонами був укладений 21 березня 2025 року, а з позовом позивач звернулося до суду 01 вересня 2025 року. З огляду на вимоги пункту 18\~розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача неустойки, оскільки її нарахування здійснено позивачем у період дії воєнного стану в Україні, під час якого позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором позики. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки 3\~000, 00 грн. неустойки задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази\~за\~своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.3\~ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6\~статті 81\~ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем відповідно до вимог ч.1\~ст.81\~ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення кредитної заборгованості. Отже, судом установлено факт не виконання відповідачкою узятих зобов`язань\~за\~кредитним договором, що у свою чергу порушує право позивача на виконання умов договору, повернення суми заборгованості та процентів, а тому порушене право підлягає судовому захисту. Враховуючи встановлений судом факт укладення сторонами кредитного договору, отримання відповідачкою грошових коштів у сумі 6 000,00 грн та невиконання нею обов`язку щодо їх повернення у визначені договором строки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Споживчий центр», а саме: у частині стягнення основної заборгованості у розмірі 6 000,00 грн, заборгованості за процентами у розмірі 6 720,00 грн та комісії у розмірі 212,70 грн, що загалом становить 12 932,70 грн. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1, ч.2\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2\~422\~грн 40\~коп. за подання позовної заяви. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог на суму 12 932 грн 70 коп., що становить 81,17\~% від загального розміру заявлених позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 966 грн 26 коп (2 422,40/100*81,17%),\~пропорційно до\~розміру задоволених\~позовних вимог. Що стосується витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Представником позивача в позовній заяві було зазначено лише попередній (орієнтовний) розрахунок таких витрат у сумі 6 000,00 грн. На момент ухвалення рішення докази фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу до суду не надійшли. У зв`язку з цим суд роз`яснює позивачу, що відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України такі докази можуть бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до завершення дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання доказів у встановлений строк заява про відшкодування витрат на правничу допомогу залишається без розгляду. На підставі\~вищевикладеного та\~

Outcome: partial