Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Вимоги позивача і обставини, що зумовили звернення до суду з цим позовом Позивач подала до Арбузинського районного суду Миколаївської області позов, яким порушила питання про розірвання шлюбу із [PERSON] . \~\~\~\~\~\~ Свої вимоги, зокрема, обґрунтувала тим, що 27 грудня 2007 року зареєструвала із відповідачем шлюб, від якого має сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Позивач вказала, що вважає подальше спільне проживання із відповідачем та збереження із ним шлюбних відносин неможливими, так як відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. \~ \~ \~ \~Між нею та чоловіком втрачено почуття любові та взаємоповаги, а спільне господарство не ведеться. \~ \~ \~ \~Оскільки збереження такого шлюбу суперечить інтересам позивача, то вона просила суд прийняти рішення про його розірвання. \~ \~ \~ \~Процесуальні дії у справі \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 листопада 2025 року, якою, крім цього, призначене перше судове засідання і визначено строки, у які сторони мають право подати заяви по суті справи. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позиція учасників справи і їх явка до суду \~ \~ \~ \~Сторони в судове на слухання справи не прибули, проте, подали заяви про її розгляд за їх відсутності. \~ \~ \~ \~Позивач, при цьому, свої позовні вимоги підтримала повністю, у той час, як відповідача їх повністю визнав. \~ \~ \~ \~Про наміри примирення сторони обопільно не заявляли. \~ \~ \~ \~Суд, у свою чергу, з урахуванням положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, з огляду й на те, що обставин, визначених ч.2 ст.223 цього ж Кодексу, які зумовлюють відкладення розгляду справи установлено не було. \~ \~ \~ \~Внаслідок такого,\~на підставі\~ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. \~ \~ \~ \~ Установлені судом фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази і застосовані правові норми Тож, суд, перевіривши доводи і обґрунтованість висунутих позивачем вимог, оцінивши надані йому докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходив із такого. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке було видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції в Миколаївській області 21 грудня 2007 року слідує, що сторони зареєстрували шлюб 27 грудня 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №68. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони спільне господарство не ведуть. Позивач вказала, що втратила почуття любові, поваги та порозуміння із чоловіком. Останній ніяких заперечень проти цього не виказав. Таке вказує на те, що збереження шлюбу сторонам не потрібне. \~ \~ \~ \~ Стаття\~ж 55 СК України\~ встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А на підставі ч.2 ст. 55 СК України чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері, а дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї (ч.4 ст. 55 СК України). Однак, судом було установлено, що відносини сторін склались таким чином, що позивач і відповідач, як подружжя, не виконують визначених законом обов`язків і відповідного бажання не мають, оскільки підтримають несприятливі для сім`ї відносини через протилежні погляди на побудову спільного життя, побут та цінності. А це свідчить про те, що сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, внаслідок чого їх шлюб носить виключно формальний характер. Сторони не мають бажання зберегти шлюб, про що, зокрема, свідчать і їхні особисті заяви, із яких, крім цього, слідує, що строк на примирення їх не потрібен. На підставі\~ч.3\~ст.\~56\~СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За ч.2 ст. 104 СК України \~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. \~ \~ \~ \~ Зокрема, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу (ч.3 ст. 105 СК України). Та розглядаючи цю справу і з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а так само проаналізувавши інші обставини їх життя, зокрема, що сторони не бажають підтримувати шлюбні стосунки, не виконують відносно один одного притаманні подружжю обов`язки, суд прийшов до висновку, що збереження цього шлюбу суперечить інтересам сторін. \~ \~ \~ \~ А таке дає суду підстави, згідно ч.2 ст.112 СК України, постановити рішення про розірвання шлюбу. І, відповідно, задовольнити позов. Щодо розподілу судових витрат Окрім цього, за правилом ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір, сплачений позивачем при зверненні із позовом, підлягає стягненню на її користь із відповідача у розмірі 1\~211, 20 грн. З цих мотивів,

Outcome: approved