Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступником є позивач) та [PERSON] укладено кредитний договір №ОД14/05/2007/840-К/50, за змістом пункту 1.1. якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 49 500 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот) доларів США 00 центів в порядку та на умовах, визначених цим договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 07 травня 2007 р. між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №ОД14/05/2007/840-П/50, відповідно до якого він поручився за належне виконання [PERSON] умов Кредитного договору усім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. На теперішній час відповідачі не виконують взяті на себе зобов`язання, чим завдається шкода кредитору. Таким чином, у відповідачів за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 22\~860,00 дол. США. В судове засідання представник позивача ТОВ «Консалт Солюшенс» не з`явився, надійшло до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. В клопотанні представник позивача зазначив, що не заперечує проти винесення рішення за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі на судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином, представником відповідача [PERSON] адвокатом Юшинською І.Є. подано заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 07 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір №ОД14/05/2007/840-К/50, за змістом пункту 1.1. якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 49 500 доларів США 00 центів в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до пункту 1.3. відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,99% річних. За змістом пункту 1.4. Договору Банк надає Позичальнику Кредит строком до 06 травня 2022 року. Згідно пункту 3.3.2. кредитного договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 635 (шістсот тридцять п`ять) доларів США 00 центів. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору цільовим використанням кредитних коштів було проведення розрахунків по договору купівлі-продажу, згідно якого Позичальник придбає у власність нерухоме майно земельна ділянка, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . В результаті отримання кредитних коштів, 08 травня 2007 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки, який був посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Рєкою Л.А. за реєстровим номером 2059. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 07 травня 2007 р. між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №ОД14/05/2007/840-П/50, відповідно до якого він поручився за належне виконання [PERSON] умов Кредитного договору усім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. З метою забезпечення виконання Кредитного договору, 08 травня 2007 року між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Рєкою Л.А. за реєстровими номерами 2065. Предметом договору іпотеки виступила земельна ділянка, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Таким чином, оскільки отримані [PERSON] кредитні кошти були направлені на їх цільове використання, суд доходить до висновку, що Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором та видав Позичальнику грошові кошти, а Позичальник зобов`язався в повній мірі виконати умови кредитного договору. Окрім того, факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується також копією заяви на видачу готівки №NL-98 від 08.05.2007. Позичальник не дотримувався умов кредитного договору та не здійснював повернення отриманих кредитних коштів, у зв`язку з чим утворилась значна заборгованість по кредиту. В подальшому, 24 квітня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» укладено договір № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 125, за пунктом 133 Додатку 1 якого до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до [PERSON] за кредитним договором №ОД14/05/2007/840-К/50 від 07.05.2007 та договорами забезпечення до нього. За змістом пункту 133 Додатку 1 до Договору № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення права вимоги від 24.04.2020 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №ОД14/05/2007/840-К/50 від 07.05.2007 складає 116 621 (сто шістнадцять тисяч шістсот двадцять один) долар США 99 центів, з яких: -основна сума боргу (тіло кредиту): 47\~255,84 дол. США; -відсотки: 69\~366,15 дол. США. Положення ст. 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлене договором або законом. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником ПАТ КБ «Надра» у правовідносинах, що виникли на підставі кредитного договору №ОД14/05/2007/840-К/50 від 07.05.2007. Відповідно до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу. Так,\~відповідно до\~пункту 1\~частини другої\~статті 11\~Цивільного кодексу\~України у\~підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статі 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 2\~ст. 612 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за спричинені простроченням збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно\~ст. 554 Цивільного кодексу України\~у разі порушення боржником зобов`язання, забезпечено порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. За змістом ст. 1048 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено судом, Позичальник на умовах кредитного договору зобов`язався повернути кредит у розмірі 49\~500,00 доларів США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі та в строки, передбачені Кредитним договором, а саме до 06 травня 2022 р., а Поручитель зобов`язався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором. Однак не виконав взяте на себе зобов`язання. На теперішній час основний розмір заборгованості Відповідачів перед Позивачем за кредитним договором складає 47\~255,84 дол. США. Разом з тим Позивачем заявлено вимоги по Відповідачів згідно розрахунку заборгованості в межах періоду з 23.02.2019 по 23.02.2022 в розмірі 22 860,00 (двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят) доларів США 00 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату написання позову становить 949 286 (дев`ятсот сорок дев`ять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 64 копійок. Суд бере до уваги висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, яким визначено, що якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів». Станом на момент звернення з цим позовом Відповідачі не виконали умови Кредитного договору, що змусило ТОВ «Консалт Солюшенс» звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В той же час, беручи до уваги позовні вимоги та чинне законодавство України, суд вважає за можливе задовольнити заявлені ТОВ «Консалт Солюшенс» позовні вимоги та стягнути в солідарному порядку з Відповідачів заборгованість за кредитним договором №ОД14/05/2007/840-К/50 від 07.05.2007, в розмірі 22 860,00 дол. США. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~статті 141 ЦПК України Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 11\~391,44 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням на зазначену суму\~

Outcome: approved