Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Представник заявника [PERSON] за довіреністю - [PERSON] , звернувся із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в місті Скадовськ Херсонської області, Україна. На обґрунтування заявлених вимог зазначено, що [INFO] в місті Скадовськ Херсонської області, яке на даний час є тимчасово окупованою територією України, померла мати [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим окупаційною владою рф [INFO] . [PERSON] є сином померлої, що підтверджується його свідоцтвом про народження. На підставі вищевикладеного, представник заявника просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в місті Скадовськ Херсонської області, Україна. Ухвалою суду від 05.12.2025 року провадження відкрито в порядку окремого позовного провадження. Витребувано з Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію щодо наявності в державному реєстрі актів цивільного стану громадян, актового запису про смерть громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Запоріжжя. Станом на 09.12.2025 року витребувана інформація суду не була надана. Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, подали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Представник заінтересованої особи Амур-Нижньодніпровський ВДРАЦС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини. Заявник є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданою копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 23.11.1976 року. На підтвердження факту смерті [PERSON] , [INFO] , заявник надав суду лише фотографію Свідоцтво про смерть, видане 07.11.2025 року окупаційною владою. Вирішуючи пред`явлені вимоги, судом враховується наступне. У частині другій\~статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно з частинами першою-третьою\~статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Водночас\~Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджені\~наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, не містять спеціальної норми права щодо порядку державної реєстрації народження, смерті на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що унеможливлює встановлення факту народження, смерті та здійснення державної реєстрації народження, смерті в позасудовому порядку. Частинами третьою-четвертою\~статті 49 ЦК України\~передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до\~статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за одним місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Чинне законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року\~у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на території України введено воєнний стан. Згідно зі\~статтею 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені\~Конституцією України\~та законами України, а відповідно до\~статті 26 цього Закону\~скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Відповідно до пункту восьмого частини першої\~статті 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абзацу другого частини першої\~статті 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Загальновідомим є факт, що\~Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022\~у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Наразі відповідними Указами Президента України строк, на який на території України введено режим воєнного стану, продовжено до 03.02.2026 включно. Відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф»\~наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказом № 309 від 22.12.2022, зареєстрований в у Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф. Згідно вказаного Переліку (з урахуванням наступних змін і доповнень) Скадовський район входить до переліку тимчасово окупованих рф територій України (з 24.02.2022 по теперішній час). Відповідно до ст.ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На підтвердження обставин, викладених у заяві про встановлення факту смерті, заявником надано лише фотографію Свідоцтво про смерть, видане 07.11.2025 року окупаційною владою. При встановленні факту смерті підлягають з`ясуванню обставини та причина смерті згідно медичного класифікатора. Жодним свідком та документом достеменно не підтверджується цей факт смерті, в тому числі й самим заявником. Відповідно до Постанови ВС від 20 грудня 2018 року у справі № 707/1607/16-ц, заявник зобов`язаний надати суду також й інші докази, які не отримані від органів тимчасово окупованої території. Такими доказами можуть бути пояснення свідків, фототаблиці тощо. Розгляд судових справ про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України повинен відбуватися за загальними правилами здійснення цивільного судочинства з врахуванням окремих винятків, їй притаманних, а отже, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суд, оцінивши належність та допустимість доказів в їх сукупності приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може достовірно встановити смерть [PERSON] , [INFO] .

Outcome: dismissed