Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2025 були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] ( яка є правонаступником первісного відповідача [PERSON] ) та стягнуто з [PERSON] на користь позивача грошові кошти у розмірі\~562306,29 гривень, в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних із збільшенням вартості домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Також з відповідачки було стягнуто судові витрати, у звязку із визнанням відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, у вигляді 50% сплаченого позивачем судового збору, у сумі 2811,53 грн, а інші 50% сплаченого судового збору повертається позивачу з державного бюджету. Питання розподілу інших судових витрат , у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України відкладено до подання відповідних заяв. 24.11.2025 від представника позивача, адвоката Ростомова Г.А., подана заява про ухвалення додаткового рішення з приводу стягнення на користь позивача з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 54\~084,37 грн., а також оплаченої позивачем вартості проведеної у справі оціночно-будівельної експертизи №СУ-2502-1-1375.24, висновок по якої складено експертом Кріві К.В. 12.02.2025. В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано до суду разом із заявою: ордер адвоката Ростомова Г.А. який представляє інтереси позивача на підставі Договору про надання правової допомоги №1-18/03/2019 від 18.03.2019; Договір про надання правової допомоги №1-18/03/2019 від 18.09.20219 року , укладеного між адвокатом Ростомовим Г.А. та клієнтом [PERSON] , за умовами якого сторонами було узгоджено надання адвокатом клієнту послуг із затвердженням вартості наданих послуг Додатком до Договору; Додатком до договору від 31 липня 2020 року , за змістом якого сторонами узгоджено сума гонорару адвоката у розмірі еквівалентної 100,00 доларів США за кожен місяць в якому вчиняються дії, направлені на виконання Договору, а також визначено що клієнтом надано адвокату аванс у розмірі 500 доларів США ; Додаток до Договору №1-18/03/2019 від 08 серпня 2022 року , про окрему оплату гонорару у звязку із зверненням до апеляційної інстанції внаслідок закриття судом провадження у справі с підстав смерті відповідачки , в розмірі 200 доларів США , який отримано адвокатом; Додаток до Договору №1-18/03/2019 від 23 грудня 2022 року , з визначенням вартості надання послуг з представлення позивача у Київському районному суді м. Одесі, в розмірі 100 доларів США за кожен місяць у якому вчиняються дії, направлені на виконання Договору , та підтвердження отримання адвокатом від клієнта авансу у розмірі 500 доларів США; Акт про надання послуг від 24 листопада 2025 року , з переліком послуг наданих адвокатом та підсумковими розрахунками вартості наданих послуг , встановлення сплати адвокату клієнтом двох авансових платежів у сумі що еквівалентна на день платежу 500 доларів США а також 200 доларів за представництво інтересів в апеляційної інстанції , і визначення несплаченої суми , яка еквівалентна 300 доларів США , та повинна бути сплачена клієнтом протягом 30 днів. Представником відповідачки до суду 08.12.2025 року подані заперечення на заяву про стягнення судових витрат , за змістом яких заявник звертає увагу суду що до закінчення судових дебатів жодної конкретної суми понесених витрат не було заявлено що свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви, сама відповідачки є правонаступником померлої [PERSON] , жодних порушень прав позивача не здійснювала, після визначення експертами розміру збитків позивача позовні вимоги визнала у повному обсязі, розмір заявлених витрат є необґрунтованим та непропорційним складності справи та взагалі частина заявлених витрат не пов`язана безпосередньо з розглядом справи а крім того фінансовий стан відповідачки, яка є пенсіонером з доходом нижче прожиткового мінімуму не дозволяє сплати такої суми. Адвокатом Ростомовим Г.А. 08.12.2025 подані додаткові пояснення щодо обґрунтування заявленого розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Від представників позивача та відповідачки подані заяви про розгляд заяви про винесення додаткового рішення про розподіл понесених позивачем судових витрат бех їх участі. Цивільний процесуальний кодекс України ( скорочене ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). \~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У статті 137 ЦПК України визначені витрати на професійну правничу допомогу: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною четвертою статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. У позові , поданим Нєстєровим О.В. до Київського районного суду м. Одеси 14.08.2020 року( т.1 а/с 2) , на п`ятому аркуші позовної заяви, у окремому розділі заяви про виконанні позивачем Спеціальних вимог ЦПК України, у пункті п`ятому зазначено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, та повідомлено суд і учасників справи що за попередніми оцінками судові витрати складуть 0,01 гривню на правову допомогу. За час розгляду справи окремих заяв по витратам на правову допомогу не надавався. У заяві про збільшення розміру позовних вимог від 14.04.2025 року ( т.3 а/с 218) питання попереднього (орієнтованого) розміру витрат на професійну правничу допомогу не зазначено. Таким чином заявлений у заяві про винесення додаткового рішення розмір судових витрат пов`язаних із наданням позивачу професійної правничої допомоги у сумі 54\~084,37 грн., значно перевищує розмір попереднього ( орієнтованого ) розміру витрат на правничу допомогу заявленого у позовної заяві, а тому саме на позивача покладається тягар доведеності неможливості передбачення таких витрат на час подання попереднього розрахунку. Одним з основних критеріїв цивільного судочинства, є принцип змагальності сторін, визначений у ст. 12 ЦПК України , положеннями якої, зокрема, зазначено що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона покладається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому частиною четвертою вказаної статті встановлено що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням поданих представником доказів, якими обґрунтовується розмір понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, вбачається що на момент подання позову до суду ( на 14.08.2020 року) , позивачем для захисту власних інтересів у даних правовідносинах вже 18.03.2019 було укладено Договір про надання правової допомоги №1-18/03/2019, а 31.07.2020 року позивачем було узгоджений розмір гонорару адвокату за представництво його інтересів, тобто на момент підписання та подання позовної заяви [PERSON] якому було достеменно відомо про можливі витрати на професійну правничу допомогу свідомо визначив у попередньому ( орієнтованому) розрахунку можливих витрат символічну вартість очікуваних витрат на правову допомогу у розмірі 0,01 грн. Добросовісність (п. 6\~ст. 3 Цивільного кодексу України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Верховний Суд при розгляді справи № 390/34/17 (постанова від 10 квітня 2019 року) застосував доктрину «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), в основі якої принцип добросовісності. У статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказано, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Таким чином на час розгляду самої цивільної справи сторона позивача , заявив при подачі позовної заяви , що витрати позивача на правничу допомогу розраховуються виходячи з 0,01 грн., та на весь час розгляду справи жодного разу не повідомила а ні суд, а ні інших учасників справи про зміну своєї позиції, лише під час підготовки до судових дебатів заявила про надання доказів понесених витрат у відповідності до вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України і лише у заяві про винесення додаткового рішення визначила розмір понесених на правничу допомогу витрат у розмірі 54\~084,37 грн., діє всупереч своєї попередньої поведінки та попереднім заявам , що є неприпустимим, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити. Враховуючи мотив відмови судом у задоволенні вимог про відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу судом не надається окрема оцінка співмірності та обґрунтованості розміру заявлених вимог, а також заяві представника відповідачки щодо урахування матеріального стану відповідачки при визначенні розміру витрат. Також суд критично ставиться до тверджень представника відповідачки про те, що сама заява про стягнення таких витрат не повинна розглядатись внаслідок того що розмір понесених витрат не заявлявся до судових дебатів , так як ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат встановлюються судом на підставі доказів наданих до закінчення судових дебатів або після них, якщо до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. До судових дебатів представником позивача була подана заява про намір подання у відповідності до вказаних вимог процесуального законодавства доказів понесених судових витрат. \~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За клопотання сторони позивача у справі судом 06.06.2023 була призначена судова оціночно-будівельна експертиза за матеріалами справи, проведення якої було доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз (ОНДІСЕ), яким було виставлено рахунок вартості експертного дослідження у розмірі 20\~074,32 грн. ( т.3 а/с 92) , після оплати позивачем якого до суду наданий висновок (т.3 а/с 154). Саме на підставі даного висновку позивачем було збільшені позовні вимоги які були визнані відповідачкою, тобто даний висновок експертизи мав суттєве значення для вирішення спору, його належність та допустимість як і правдивість не спростовувались стороною відповідача, а тому витрати позивача на проведення даного експертного дослідження підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки. Згідно вимог п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved