Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Представник позивача, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , з 21.09.2022 року. У шлюбі у подружжя народилась дитина: [PERSON] [INFO] . З 2023 року стосунки між сторонами розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки за багатьма життєвими обставинами, та шлюбні стосунки припинились. Між Позивачем та Відповідачем заперечень щодо проживання малолітньої дитини з Позивачем не має. На даний час Позивач не має можливості працювати і проживає окремо від Відповідача, який самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, в тому числі і по утриманню спільної дитини, не надаючи ніякої матеріальної допомоги, при умові що він має можливість утримувати свою неповнолітню дитину, що і стало підставою звернення до суду. Представник позивача просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше одного мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи. Відповідач на позовну заяву відзив не надав. Сторони в судове засідання не з`явилися, оскільки суд розглянув справу за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , в якому батьками дитини зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Малолітня дитина проживає разом з матір`ю, позивачем по справі, що підтверджено Витягом з реєстру територіальної громади № 2023/005234483 від 12.07.2023. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до п. 17 ч. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при цьому відповідач, повідомлений про перебування даної цивільної справи у суді, відзив на позов, письмових пояснень та доказів не подав, суд вважає, що відповідач, як батько може сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини, як вимагає позивач. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на дитину в розмірі не меншому, ніж один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки вказані вимоги не ґрунтуються на положеннях законодавства України. Так, згідно ст.\~182\~СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Всупереч вимог ст. 12, 13, 81\~ЦПК України позивачем не надано суду будь-яких доказів розміру заробітку (доходу) відповідача або такого його майнового стану, які дозволяли б йому сплачувати аліменти в мінімальному рекомендованому розмірі. За таких обставин, суд дійшов висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 26.08.2025, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. На підставі ст. 141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Outcome: partial