Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

У грудні 2024 року позивач ТОВ «Глобал Спліт» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 21 січня 2022 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (далі - Банк, Кредитор) та [PERSON] (далі - відповідач, Позичальник), укладений Договір про надання Банківських послуг № 795307/4479998. Відповідно до п. 1 Договір про надання Банківських послуг, Банківська послуга - всі та/або будь-яка з послуг/дій Банку, яка замовлена Клієнтом та надається Банком Клієнту, на підставі Договору та Заяви, відповідно до умов чинного законодавства України, банківської ліцензії Банку, до яких, зокрема належить але не виключно: 1) відкриття та обслуговування поточного (карткового) рахунку у національній та іноземних валютах. Випуск платіжних карток та обслуговування операцій з платіжними картками; та/або 2) відкриття та обслуговування поточних та вкладних рахунків у національній та іноземних валютах; та/або 3) надання в оренду індивідуального сейфа для зберігання цінностей в Банку; та/або 4) обслуговування Клієнтів через систему «i-Bank»; та/або 5) надання послуги дистанційного обслуговування за допомогою засобів телефонного банкінгу; якщо інше прямо не вказано в Договорі. Відповідно до п. 3.2 Договору про надання Банківських послуг, ціною Договору є сума грошових коштів, яку Клієнт зобов`язаний сплатити Банку згідно умов Договору що складається з суми плати за Банківську послугу. Відповідно до п. 3.3 Договору про надання Банківських послуг, строк дії Договору дорівнює визначеному Заявою про надання Банківських послуги максимальному строку (терміну) для належного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за Договором, за обставинами, що відсутній Випадок невиконання умов Договору. За обставини наявності Випадку невиконання умов Договору, Договір залишається чинним доти, поки всі зобов`язання Сторін за Договором не будуть виконані в повному обсязі. Відповідно до Заяви про надання Банківської послуги «Кредитна картка» від 21.01.2022 р. заявник звернувся до банку з проханням відкрити на підставі Договору та Заяви поточний (картковий рахунок) та видати йому кредитну картку з встановленням кредитним лімітом на наступних умовах: ПІБ [PERSON] , валюта - гривня; розмір кредитної лінії (Кредитний ліміт) - 15000,00 грн., строк 36 місяців, процентна ставка, % річних (фіксована) - 34%, процентна ставка на несвоєчасно погашену (прострочену заборгованість по кредитній лінії, % річних - 68%, максимальний розмір кредитного ліміту - 50000,00 грн.; орієнтована реальна процентна ставка за кредитною лінією (розрахована виходячи з максимального розміру кредитного ліміту) - 43,37% річних, орієнтована загальна вартість кредитної лінії - 86515,03 гривень. 21.01.2022 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 1/4479998. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 30000,00 грн. строком на 24 місяці з 21.01.2022 року до 20.01.2024 року. Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до договору). Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] . Відповідно до п.1.3 Кредитного договору, для зарахування кредитних коштів позичальник повинен мати відкритий у Банку поточний або поточний (картковий) рахунок. Відповідно до підпунктів 1.4.1-1.4.2 пункту 1.4 ст. 1 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплачувати банку процентну винагороду щомісячно, в розмірі 36% річних (фіксована процентна ставка); комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 1,80 % від суми кредиту, зазначений в п.1.1. Договору. 29 серпня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт», укладено договір № 4-2023 про відступлення прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором № 1/4479998 від 21.01.2022 року та кредитним договором № 795307/4479998 від 21.01.2022 року. 15 вересня 2023 року передача права вимоги за вказаними кредитними договорами відбулась до Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком, згідно з Додатком №1 до Договору про відступлення права вимоги. Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконав, у зв`язку із чим, станом на 18 грудня 2024 року має заборгованість перед ТОВ "Глобал Спліт": - за кредитним договором № 795307/4479998 від 21.01.2022 року у розмірі 2564,01 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом 1 956,98 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 604,03 грн. - за кредитним договором № 1/4479998 від 21.01.2022 року у розмірі 55 602,97 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом 28 940,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками 16 402,97 грн., прострочена заборгованість за комісією 10\~260,00 грн. Зазначену суму заборгованості, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою судді від 27 січня 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного з повідомленням (викликом) сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень (а.с.110). Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутність. Відповідач відзив на позов не подав, у судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Правом передбаченим ст.\~178\~ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Суд, дослідивши докази з точки зору допустимості та належності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.ст. 13 ЦПК України). 21 січня 2022 року [PERSON] подав до Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заяву про надання банківської послуги: «Кредитна картка» (а.с. 21-23). Відповідно до Заяви про надання Банківської послуги «Кредитна картка» від 21.01.2022 р. заявник звернувся банку з проханням відкрити на підставі Договору та Заяви поточний (картковий рахунок) та видати йому кредитну картку з встановленням кредитним лімітом на наступних умовах: ПІБ - [PERSON] , валюта\~гривня; розмір кредитної лінії (Кредитний ліміт)\~15000,00 грн., строк 36 місяців, процентна ставка, % річних (фіксована)-34%, процентна ставка на несвоєчасно погашену (прострочену заборгованість по кредитній лінії, % річних -68%, максимальний розмір кредитного ліміту\~50000,00 грн.; орієнтована реальна процентна ставка за кредитною лінією (розрахована виходячи з максимального розміру кредитного ліміту) - 43,37% річних, орієнтована загальна вартість кредитної лінії - 86515,03 гривень. Судом встановлено, що 21 січня 2022 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] , укладений Договір про надання Банківських послуг № 795307/4479998 (а.с.19-20). 21.01.2022 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 1/4479998 (а.с. 39-41). Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 30000,00 грн. строком на 24 місяці з 21.01.2022 року до 20.01.2024 року. Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до договору). Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] . Відповідно до п.1.3 Кредитного договору, для зарахування кредитних коштів позичальник повинен мати відкритий у Банку поточний або поточний (картковий) рахунок. Відповідно до підпунктів 1.4.1-1.4.2 пункту 1.4 ст. 1 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплачувати банку процентну винагороду щомісячно, в розмірі 36% річних (фіксована процентна ставка); комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 1,80 % від суми кредиту, зазначений в п.1.1. Договору. 29 серпня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт», укладено договір № 4-2023 про відступлення прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором № 1/4479998 від 21.01.2022 року та кредитним договором № 795307/4479998 від 21.01.2022 року (а.с. 13-16). 15 вересня 2023 року передача права вимоги за вказаними кредитними договорам відбулась до Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком, згідно з Додатком №1 до Договору про відступлення права вимоги (а.с.85-102). 21 січня 2021 року відповідачем підписано надані Банком Таблиці обчислення загальної вартості кредиту (а.с. 42,46), пам`ятку клієнта (а.с. 41), паспорт споживчого кредиту (а.с. 24-25, 44-45). У Пам`ятці клієнту за кредитним договором коротко викладені умови кредитування та інформація щодо дострокового погашення кредиту, доступні способи погашення кредиту, пропозиції щодо додаткових можливостей, які пропонує банк, а також приклад заповнення платіжного документа при погашенні кредиту через відділення інших банків. Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачеві кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором. До позовної заяви позивачем додано виписку по рахунку [PERSON] за період з 21 січня 2021 року по 15 вересня 2023 року, яка містить відомості про використання відповідачем кредитних коштів, здійснення платежів з погашення боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед позивачем (а.с. 48-54). Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконав, у зв`язку із чим, згідно розрахунку заборгованості (а.с. 37, 38), станом на 18 грудня 2024 року має заборгованість перед ТОВ "Глобал Спліт": - за кредитним договором № 795307/4479998 від 21.01.2022 року у розмірі 2564,01 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом 1 956,98 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 604,03 грн.; - за кредитним договором № 1/4479998 від 21.01.2022 року у розмірі 55 602,97 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом 28 940,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками 16 402,97 грн., прострочена заборгованість за комісією 10\~260,00 грн. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. За п. 1 ч. 1 ст.512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні можу бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 та ч. 1 ст. 638ЦК\~України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст.625ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що відповідачем порушено обов`язок щодо сплати заборгованості за кредитними договорами та нарахованих процентів, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаними кредитними договорами в цій частині. Доказів сплати відповідачем суми заборгованості за кредитними договорами суду не надано. З урахуванням того, що позивач набув внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги право вимоги від первісного кредитора, невиконання відповідачем зобов`язання в частині своєчасної сплати частини заборгованості у встановлені Договорами строки, а також те, що первісний кредитор направив відповідачу відповідні повідомлення про необхідність виконання грошового зобов`язання, - суд убачає підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 1/4479998 від 21.01.2022 року та кредитним договором № 795307/4479998 від 21.01.2022 року, що складається з поточної та простроченої заборгованості, поточних та прострочених процентів. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за комісією та простроченої комісії у розмірі 10 260,00 грн. за кредитним договором № 1/4479998 від 21.01.2022 року, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», який діяв на час укладення спірного кредитного договору, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відтак, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 1.4.2 договору обслуговування кредитної заборгованості, за яку банк нараховує комісію, включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Проте, у вищевказаному пункті договору не уточнено систематичності запиту вказаної інформації споживачем з оплатою наданих послуг. Таким чином, відповідачу фактично було встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Умова договору про обов`язкову щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості суперечить положенням ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 2 ст.215\~ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно з ч. 1 ст.236\~ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Враховуючи наведене, оскільки [PERSON] було встановлено щомісячну плату за такі супутні послуги банку, які за законом повинні надаватися позичальнику безоплатно, положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісію за обслуговування кредиту є нікчемними з моменту його вчинення відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що «згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11,\~частини п`ятої\~статті\~ 2 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги про стягнення комісії в розмірі 10 260,00 грн. задоволенню не підлягають. Оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 58 166,98 грн., з яких задоволено вимоги на суму 47 906,98 грн., за якими сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн. Отже, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 1995,11 грн. (47 906,98 х 2422,40 : 58 166,98). На підставі викладеного,

Outcome: partial