Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Від ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості: за кредитним договором № 2039038020 в розмірі 11310,71 грн, з яких: 9989,09 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 2,94 грн - заборгованість за відсотками; 1318,68 грн заборгованість за комісією, понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2039038020, на підставі якого відповідачу надано кредит, 14.03.2025 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/03/25, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором. З моменту отримання права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» жодних нарахувань на існуючу заборгованість не здійснювало. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11310,71 грн, з яких 9989,09 грн залишок по тілу кредиту, 2,94 грн залишок по відсотках, 1318,68 грн -заборгованість по комісії. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не подав. Рух справи. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 30.09.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Участь у справі сторін та інших учасників справи. 28.10.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд було відкладено. 04.12.2025 учасники справи повторно на судовий розгляд не з`явилися. Представник позивача Москаленко М.С. в позовній заяві просила розгляд справи провести без участі представника позивача, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання, проте, поштова кореспонденція повернулася без вручення з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109гс19); від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18). Відповідно до частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до положень пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 19.02.2022 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2039038020 (а. с. 5-8). Кредитний договір особисто підписаний [PERSON] та уповноваженим представником банку. Із кредитного договору № 2039038020 від 19.02.2022 вбачається, що він складається з двох частин: безпосередньо з кредитного договору, який стосується надання грошових коштів у якості кредиту, а також заяви анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК», яка стосується відкриття поточного (карткового) рахунку. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору № 2039038020 від 19.02.2022 АТ «ОТП БАНК» зобов`язалося надати [PERSON] кредит, а [PERSON] зобов`язався отримати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, а також інші платежі, передбачені договором. Відповідно до Розділу 1 кредитного договору № 2039038020 від 19.02.2022 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було погоджено надання кредиту на наступних умовах: загальний розмір кредиту 10989,00 грн, з яких 10499,00 грн для придбання товару у продавця ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ: 36962487), а 490,00 грн зараховуються банком на оплату додаткових послуг; кінцевий термін повернення кредиту 19.05.2023; щомісячна комісія за управління кредитом у розмірі 3% від суми кредиту; фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Додатком до кредитного договору № 2039038020 від 19.02.2022 є паспорт споживчого кредиту (а. с. 10 з. с. -12) та орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, які особисто підписані [PERSON] та містять вичерпну інформацію щодо специфікації кредитного продукту, який надається [PERSON] , зокрема, інформацію щодо загальної вартості кредиту, загальних витрат за кредитом, реальної річної процентної ставки, розміру щомісячного платежу, порядку його формування та сплати. Таким чином, суд вважає доведеним, що 19.02.2022 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2039038020 від 19.02.2022, на підставі якого між ними виникло кредитне зобов`язання на вищезазначених умовах. 19.02.2022 ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ: 36962487) виставлено рахунок-фактуру № СФGIT-0001968655 на придбання 1 виду товару на загальну суму 10699,00 грн. (а. с. 16) З фіскального чеку № 000263730 від 19.02.2022, виданого ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ: 36962487), судом встановлено, що 19.02.2022 ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» здійснило продаж 1 виду товарів [PERSON] . Розрахунок за договором купівлі-продажу здійснювався шляхом безготівково перерахування АТ «ОТП БАНК» кредитних коштів у розмірі 10989,00 грн. (а. с. 18) Таким чином, судом встановлено, що АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором № 2039038020 від 19.02.2022 виконало у повному обсязі, перерахувавши погоджену суму грошових коштів у розмірі 10989,00 грн на користь вказаного у договорі продавця ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ: 36962487) з метою оплати [PERSON] повної вартості придбаних товарів. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2039038020 від 19.02.2022 судом встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 2039038020 від 19.02.2022 щодо повернення кредиту, сплати процентів у повному обсязі не виконав, станом на 13.03.2025 заборгованість відповідача становить 11310,71 грн, з яких 9989,09 грн залишок по тілу кредиту, 2,94 грн залишок по відсотках, 1318,68 грн -заборгованість по комісії. (а. с. 19) 14.03.2025 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/03/25 (а. с. 22-28), відповідно до п. 1.1 якого АТ «ОТП БАНК» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги і стало кредитором за кредитними договорами в розмірі портфеля заборгованості. Відповідно до п. 6.2.3 договору факторингу № 14/03/25 від 14.03.2025 право вимоги переходить до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього договору. З витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 14/03/25 від 14.03.2025 (а. с. 30) судом встановлено, що АТ «ОТП БАНК» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 203903820 у розмірі 11 512,99 грн, з яких: 7 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 4 512,99 грн заборгованість за відсотками, та кредитним договором № 2034854324 у розмірі 11310,71 грн, з яких 9989,09 грн залишок по тілу кредиту, 2,94 грн залишок по відсотках, 1318,68 грн -заборгованість по комісії. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За правилами статей 526, 530, 610 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 Цивільного кодексу України). Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права нового кредитора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти його вимог. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15 та постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 681/44/15-ц. Крім того, суд враховує, що за положеннями статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність позивачем факту укладення кредитного договору № 2039038020 між відповідачем та АТ «ОТП БАНК» та набуття права вимоги за таким договором позивачем. Надані позивачем докази свідчать про те, що відповідач належним чином умови кредитного договору № 2039038020 від 19.02.2022 не виконував, кредитні кошти не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 2039038020 від 19.02.2022, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 9992,03 грн, з яких 9989,09 грн заборгованість за тілом кредиту; 2,94 грн - заборгованість за відсотками. Щодо вимог про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44цс21). Враховуючи, що відповідачу встановлено плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту кредитного договору № 2039038020 від 19.02.2022, укладеного між [PERSON] та АТ «ОТП БАНК», щодо обов`язку позичальника сплатити комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемним. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією в розмірі 1318,68 грн є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 9992,03 грн, з яких 9989,09 грн заборгованість за тілом кредиту; 2,94 грн - заборгованість за відсотками. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно платіжної інструкції № 134892 від 16.09.2025 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2674,94 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial