Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 55350 гривень 00 копійок та понесені судові витрати в сумі 3028 гривень сплаченого судового збору. Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що 28 жовтня 2024р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8428550. Між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 06062025 від 06.06.2025, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало, а ТОВ «ФК» ЄАПБ» приймало належні йому Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників і до Договору факторингу № 06062025 від 06.06.2025 позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 55350 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 06.06.2025 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, в добровільному порядку заборгованість не погашає, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить стягнути заборгованість в примусовому порядку. Ухвалою судді від 19.08.2025 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак при зверненні до суду з позовом надав клопотання про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позов не подала. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовилася надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 28 жовтня 2024р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8428550. Згідно п. 1.2 п. 1.4 п. 1 даного Договору, Товариство надало Клієнту фінансовий кредит в розмірі 10500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Строк дії кредиту 360 днів. Відповідно до Договору Позичальник зобов`язаний здійснити своєчасне повернення Кредиту та сплату нарахованих процентів. Між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 06062025 від 06.06.2025, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало, а ТОВ «ФК» ЄАПБ» приймало належні йому Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників і до Договору факторингу № 06062025 від 06.06.2025 позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 55350 грн. Вказане також підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 8428550. Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб\~підприємців та громадських формувань, Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, статуту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»», основним видом діяльності є інші види кредитування. Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до ч.1\~ст. 634 Цивільного кодексу України\~є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як передбаченост.641Цивільного\~кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Згідно норм викладених в ст.\~644\~Цивільного кодексу\~України якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови ви зобов`язання. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та процентів. Згідно ч. 1 ст. 1077 та ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. ст. 1080, 1082 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Приймаючи рішення про задоволення позову суд враховує те, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в сумі 3028 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved