Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

11 серпня 2025 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» (позивач) до [PERSON] (відповідач), в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.05.2024 у розмірі 19\~704,60 грн та судові витрати 3028,00 грн, посилаючись на невиконання умов договору, що призвело до виникнення заборгованості. Обґрунтовуючи позовні вимоги банк зазначає, що особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Згідно із п. 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов мобільний додаток сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. 16.05.2024 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за цим кредитним договором виконав у повному обсязі. У зв`язку з порушенням відповідачем умов Договору у нього виникла заборгованість у розмірі 19\~704,60 грн, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача, а також просить стягнути судовий збір, сплачений ним при зверненні з позовом до суду. 158 серпня 2025 року судом відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У позовній заяві представник позивача зазначив про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив не подав. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 16.05.2024 між АТ «Універсал Банк», в рамках проекту monobank та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг, який представляє собою анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. В анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг зазначено, що [PERSON] . Погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписуючи Анкету-заяву власноручним підписом або власноручним підписом на екрані власного смартфону у Мобільному додатку просить відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму зазначену у мобільному застосунку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Дана заява містить підписи представника Банку та [PERSON] . На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок 10\~000,00 грн, що підтверджується довідкою про встановлення кредитного ліміту від 09.05.2025. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором від 16.05.2024, укладеного між Універсал Банк та клієнтом [PERSON] станом на 03.04.2025, заборгованість складає 19\~704,60 грн, з яких: 13\~488,73 грн тіло кредиту; 3002,06 грн заборгованість за пенею; 3213,81 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, і повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, то банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші. Відтак, положеннями статей 633, 634 ЦК України презюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані Банком до суду Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank та Тарифи з користування Чорною карткою monobank розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг в рамках проекту Монобанк (monobank), тоді як вказані Умови і правила та Тарифи Осадчим А.В. не підписані, зокрема електронним цифровим підписом, як це передбачено узгодженими сторонами умовами у анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг в рамках проекту Монобанк (monobank) 16.05.2024. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Однак, згідно анкети-заяви від 16.05.2024, яка підписана відповідачем, у цій анкеті-заяві передбачено пільговий період за користування кредитним лімітом, який становить до 62 днів, а також те, що у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,1% на місяць (п. 2). Підписавши вказану анкету-заяву, відповідач відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору та взяв на себе відповідні зобов`язання. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти, однак не погашав наданий кредит, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості. Відповідачем існування заборгованості за кредитом у зв`язку з користуванням кредитними коштами не спростовано, власного розрахунку суду не надано. Позивачем доведено на підставі належних доказів, з урахуванням особливостей проекту monobank, волевиявлення сторін на укладення правочину, зокрема погодження банком заявки позичальника на його укладення, погодження процентної ставки за користування кредитом у разі виходу боржника із пільгового періоду (62 дня), а також підставності стягнення заборгованості за кредитом, а саме 13 488,73 грн тіло кредиту та 3213,81 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання. Щодо стягнення пені, суд відмовляє, оскільки умовами договору не передбачено нарахування пені. Крім того, позивачем не враховано положення п. 18 ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє дотепер. Отже, з 24 лютого 2022 року [PERSON] звільняється від обов`язку сплатити позивачу нараховану ним пеню у сумі 3002,06 грн, а тому вона підлягає виключенню із розміру заборгованості. Підсумовуючи викладене, позов потрібно задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача заборгованість у сумі 16\~702,54 грн, з яких: 13 488,73 грн тіло кредиту; 3 213,81 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позивачем при пред`явленні позову сплачено судовий збір 3028,00 грн, позов задоволено частково (85%), з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2573,80 грн.

Outcome: partial