Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП у розмірі 584 695,00 грн., суму витрат на оплату послуг з оцінки нанесених збитків в розмірі 3500 грн., суму витрат на оплату послуг з евакуації автомобіля в розмірі 1050 грн. та судовий збір в розмірі 5 862,45 грн. 25 липня 2023 року суд, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, виніс заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнив, стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] суму матеріального збитку в розмірі 584 695.00 гривень, суму витрат на оплату послуг з оцінки нанесених збитків в розмірі 3500 гривень, суму витрат на оплату послуг з евакуації автомобіля в розмірі 1050 гривень, суму сплаченого судового збору в розмірі 5 862,45 грн. 24.07.2024 представник [PERSON] , адвокат Лінник М.А. звернувся до суду із заявою в якій просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та переглянути заочне рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою суду від 17.10.2024 скасовано заочне рішення та призначено справу до підготовчого розгляду. 27.02.2025 року представник позивача адвокат Мазур О.В. через канцелярію суду подала уточнену позовну заяву фактично зменшивши позовні вимоги та просила стягнути відповідача на користь позивачки суму матеріального збитку в розмірі 444 967.00 гривень, суму витрат на оплату послуг з оцінки нанесених збитків в розмірі 4500 гривень, суму витрат на оплату послуг з евакуації автомобіля в розмірі 1050 гривень та суму сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 17.07.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача просила суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Позивач, як на підставу позову, посилається на те, що 05.08.2022 року приблизно о 13 год. 35 хв. в м. Києві на перехресті проспекту Академіка Палладіна та вулиці Берковецькій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Skoda д.н.з. [NUMBER] не був уважним та здійснив проїзд на заборонений (червоний) сигнал світлофора і здійснив зіткнення з транспортним засобом Тойота д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався на зелений сигнал світлофору, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Матеріали про притягнення особи до адміністративної відповідальності були направлені до Святошинського районного суду м. Києва який, в свою чергу, своєю Постановою від 03.11.2022 року в справі №759/11862/22 [PERSON] визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 14.11.2022 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, порушення відповідачем ПДР України, що спричинило виникнення ДТП, та винуватість відповідача встановлено постановою суду від 03.11.2022року, тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають. Після звернення позивача до Страхової компанії відповідача страхова виплата склала 147000 гривень, із яких зараховано на розрахунковий рахунок позивача 146950гривень та 50 гривень склала комісія банку. Пізніше, була сплачена франшиза в розмірі 3000.00 гривень. Ліміт страхового відшкодування відповідача складав 150 000.00 гривень. Так як звіт про оцінку, який був доданий до позовної заяви не включав в себе визначення ринкової вартості автомобіля на дату оцінки, після отримання відзиву на позовну заяву позивач звернувся до того ж оцінювача про доповнення Звіту. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку власнику ТЗ (доповнений звіт № 03-08-2022/1) від 24.02.2025 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля на дату складання Звіту склала 861353.49 гривень, ринкова вартість автомобіля на дату складання Звіту 731609.00 гривень, а визначена ринкова вартість КТЗ (колісного транспортного засобу) на дату оцінки (тобто після ДТП) становить 136 642 гривні. Позивачем сплачено за виконання Звіту 3500.00 гривень та додатково сплачено 1000.00 (одну тисячу) гривень. Таким чином витрати на оплату Звіту про оцінку становлять 4500 чотири тисячі п`ятсот) гривень, оплати послуг евакуатора в розмірі 1050 гривень. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). За вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з якої слідує, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи, що виплата страхового відшкодування для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди недостатньо, позивач просить стягнути з відповідача, як особи, яка завдала шкоду, різницю між завданим розміром шкоди і страховим відшкодуванням, який складає : 731 609.00 грн. (вартість ТЗ до ДТП) - 136642,00 грн. (залишкова вартість ТЗ після ДТП) - 150 000.00 грн. (страхове відшкодування ) = 444 967.00 (чотириста сорок чотири тисячі дев`ятсот шістдесят сім) грн. До цієї суми має бути додатково сплачено ціну звіту про оцінку та витрати на евакуацію ТЗ після ДТП: 444 967.00 грн. + 4500.00 грн. +1050.00 грн. = 450 517.00 гривень. Не погоджуючись із позовними вимогами позивача відповідач просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі посилаючись на те, що відповідно до № 163/98-22 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 11 серпня 2022 року складений суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] на замовлення ТОВ «Фінанс Лайн» з оцінки транспортного засобу Позивача ринкова вартість автомобіля становить 759690,72 грн., вартість відновлювального ремонту 606 158,41 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування), вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу позивача становить 606 158,41 грн. Посилаючись на те, що експертний звіт, який подав до суду позивач містить інші суми, відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю у зв`язку із недоведеністю суми відшкодування. Оцінюючи доводи відповідача в цій частині суд приходить до наступного. Статтею 81 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів покладаєтся на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ст. 77 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до ст. 30 Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з якої слідує, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Експертний висновок - Звіт про оцінку вартості матеріального збитку власнику ТЗ (доповнений звіт № 03-08-2022/1) від 24.02.2025, який подав позивач був складений на замовлення [PERSON] , яка є учасником даної справи. Натомість висновок експерта (його копія без додатків), який поданий відповідачем замовлений не учасником справи, не містить додатків, відповідачем не зазначено де і у кого знаходиться оригінал даного доказу. У відзиві відповідач вказує, що до відзиву не надано додатки до Звіту № 163/08-22, оскільки було надіслано адвокатський запит до ТОВ «Маркс Капітал», до якої перейшло право вимоги від ПрАТ «Саламандра» (страхової компанії позивача) про надання копії калькуляції відновлювального ремонту, акт огляду транспортного засобу та інших додатків до звіту № 163/0-22 від 11.08.2022 року і на день подання відзиву, а це 03.0.2025 року, ще не надходила. Відповідно до ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. Згідно положень ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст.ст. 77, 79 ЦПК України). Станом на 08.12.2025 року калькуляції відновлювального ремонту, акту огляду транспортного засобу та інших додатків до звіту № 163/0-22 від 11.08.2022 року відповідач не надав, позивач заперечував в судовому засіданні проти врахування висновків, викладених в звіті № 163/0-22 від 11.08.2022 року. За таких обставин Звіт № 163/0-22 від 11.08.2022 року (його копія без додатків, виконаний на замовлення не учасника справи) не може бути прийнятий судом як належний і достовірний доказ. Щодо тверджень відповідача стосовно неправомірності визначення експертом Вілько О.Г. курсу Євро в Звіті про оцінку № 03.08.2022 на дату оцінки, а не на дату складання звіту суд зазначає: Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі за текстом Методика) встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів, спеціальних (спеціалізованих) транспортних засобів на колісних шасі або на гусеничному ходу, рейкового транспорту (крім рухомого складу залізниці), якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Згідно п. 1.4. Методики Методика застосовується з метою, в тому числі, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ та визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ. Відповідно до абзацу 4 пункту 4.5. Методики джерела інформації повинні бути актуальними, тобто відповідати даті оцінки. Дата оцінки у Звіті про оцінку вартості матеріального збитку № 03 .08.2022 , на який посилається позивач, зазначена 25.08.2022 року, курс Євро зазначений в звіті саме на цю дату, тому заперечення відповідача в цій частині не базуються на нормах чинного законодавства та не приймаються до уваги судом. Суд задовольняє вимогу про стягнення суми сплаченого судового збору пропорційно задоволеній сумі. Таким чином з відповідача на користь позивача стягненню підлягає 4505.70 грн. витрат на оплату судового збору. Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial