Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач) звернулися до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) за укладеним Кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі первісний кредитор, АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Райффайзен Банк») та [PERSON] уклали Кредитний договір № 010/0218/82/0011717 від 20 серпня 2010 року (далі Кредитний договір), підписанням якого відповідач підтвердила, що ознайомлена з чинною редакцією Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. У зв`язку із невиконанням відповідачем Кредитного договору № 010/0218/82/0011717 від 20 серпня 2010 року виникла заборгованість в розмірі 10 616,65 грн. - заборгованість за основною сумою боргу. 24.07.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір відступлення права вимоги №114/2-72, тому позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за вказаним Кредитним договором у загальному розмірі 10 616,65 грн. гривень та понесені судові витрати зі сплати судового збору 3028,00 гривень. Ухвалою суду від 22 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено учасникам справи щодо строків на подання письмових заяв по суті справи. В подальшому розгляд справи відкладався через неявку відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у позові просив проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти проведення розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зі змісту ч.1 ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Суд встановив, що Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 010/0218/82/0011717 від 20 серпня 2010, підписанням якого відповідач підтвердила, що ознайомлена з чинною редакцією Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. Сума кредитного договору складає 3500,00 гривень, відсоткова ставка -41,9% (а. с. 5-12) Відповідачем умови кредитного договору не виконувались, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 10 616,65 грн. 24.07.2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та АТ «Райффайзен Банк» укладений Договір відступлення права вимоги №114/2-72, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні АТ «Райффайзен Банк» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. (а. с. 30-33) Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 2 від 26.07.2024 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 010/0218/82/0011717 у загальній сумі заборгованості 10 616,65 грн. (а. с. 34) Згідно ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Як встановив суд, в порушення взятих на себе договірних кредитних зобов`язань, відповідач [PERSON] належним чином свої кредитні зобов`язання не виконувала, внаслідок чого наявна заборгованість за Кредитним договором № 010/0218/82/0011717 від 20 серпня 2010 року в розмірі 10 616,65 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості за період з 26.07.2024 по 31.08.2025. (а. с. 29) На підставі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності з вимогами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Станом на день розгляду справи судом [PERSON] не погасила наявну заборгованість за вищевказаним кредитним договором, тим самим порушила його умови. Вказаний вище кредитний договір не був визнаний судом незаконним чи таким, що порушує будь-чиї інтереси та є дійним на сьогодні і ніким не був оскаржений. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеними між сторонами договорами та нормами чинного законодавства. Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку стороною відповідача за час розгляду справи в суді не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, що б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за укладеним Кредитним договором в загальному розмірі 10 616,65 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, та вказує, що з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн., сплачених відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 136093 від 23.09.2025 (а. с. 48). На підставі викладеного та

Outcome: approved