Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] в м.Немирів, Вінницького району, Вінницької області, у віці 56 років помер [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 16 квітня 2009 року зроблено відповідний актовий запис про смерть за N?42, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області серія [NUMBER] . Спадкоємцем на все майно померлого [PERSON] , у відповідності ст. 1261 ЦК України, є його дружина [PERSON] - позивач по справі. У визначений законом термін позивач подала заяву про прийняття спадщини померлого [PERSON] .. Частину спадщини померлого [PERSON] оформлено, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.12.2019 року. [INFO] в м. Немирів, Вінницького району, Вінницької області, у віці 72 роки померла [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 04 січня 2005 року зроблено відповідний актовий запис про смерть за N?3, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області серія [NUMBER] , яка приходилась матір?ю померлого [INFO] [PERSON] .. Факт родинних відносин між померлою [INFO] [PERSON] та померлим [INFO] [PERSON] підтверджується свідоцтвпр народження останнього серія [NUMBER] . Факт шлюбних відносин між померлим [INFO] [PERSON] та позивачем підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу N?00019559404. На даний час залишається не оформленим спадкове майно, яке належало матері померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, частка квартири під [ADDRESS] . 13 червня 2025 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, яка належала померлій [PERSON] .. В постанові нотаріус зазначив, що за час перебування в зареєстрованому шлюбі гр. [PERSON] з [PERSON] , поділ спільного майна набутого в шлюбі ними не здійснювався. Договір про поділ, виділ, правовий режим майна набутого в шлюбі ними не посвідчувався. В зв?язку із зазначеним неможливо виділити частку квартири так як вона перебуває у спільній сумісній власності громадян [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої за законом був її син [PERSON] , померлий [INFO] , який спадщину прийняв, але не оформив спадкових прав. Факт належності квартири [ADDRESS] , померлій [INFO] [PERSON] підтверджується довідкою КП Немирівське бюро технічної інвентаризації N?284 від 10.06.2025 року. Згідно вказаної довідки зазначена квартира зареєстрована в спільній (сумісній) власності за [PERSON] та [PERSON] Тульчинським бюро технічної інвентаризації 22.08.1997 р. в реєстровій книзі N?18 PN?1883-3, на підставі свідоцтва про право власності N? [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Немирівської міської ради 22.08.1997 р.. Ухвалою судді від 01.08.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 08.09.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового рогляду по суті. Цією ж ухвалою було вирішено витребувати з Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області (адреса: 22800, вул. Шевченка, 14, м. Немирів Вінницької області): копію спадкової справи заведену до майна померлого [INFO] [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача адвокат Гуцалюк В.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. 05.09.2025 року на електронну адресу суду від представника відповідача - Немирівської міської ради було направлено заяву про розгляд справи без участі представника, вказавши, що проти задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] у віці 56 років, місце смерті: м.Немирів, Вінницької області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Факт укладення шлюбу між подружжям підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00019559404 від 10.02.2018 року, де зазначено, що шлюб укладено 10.08.1975 року, номер актового запису №65 складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області. Відповідно до матеріалів витребуваної спадкової справи №522/2009 із Немирівської державної нотаріальної контори судом встановлено, що позивачка, [PERSON] , [INFO] , є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Їхні діти, син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , згідно із заявами від 12.09.2009 року від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] відмовилися. 12.12.2019 року позивачка, [PERSON] , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщина, на яку видано дане свідоцтво, складається з: житлового будинку з господарськими будівлями під номером [ADDRESS] . Технічним паспортом на квартиру підтверджується наявність нерухомого майна, - квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відносно квартири позивачці видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.06.2025 року. Причиною відмови у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру є те, що згідно довідки КП Немирівського районного бюро технічної інвентаризації, виданої 10 червня 2025 року за N?284, в якій зазначено, що по даним архіву станом на 01.01.2013 рік квартира [ADDRESS] зареєстрована Тульчинським бюро технічної інвентаризації 22.08.1997 року в реєстровій книзі N?18 PN?1883-3 та перебуває в спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності N? [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Немирівської міської ради 22.08.1997 року. Зі слів спадкоємиці, оригінал правовстановлюючого документа на вищевказану квартиру нею не надається, оскільки він знаходиться на збережені у спадкоємців співвласника квартири, які відмовляються надати їх для оформлення спадщини. За час перебування в зареєстрованому шлюбі гр. [PERSON] з [PERSON] поділ спільного майна набутого в шлюбі ними не здійснювався. Договора про поділ, виділ, правовий режим майна набутого в шлюбі між ними не посвідчувалися. З таких причин свідоцтво про право на спадщину за законом не може бути видано. Факт родинних відносин, а саме що, [PERSON] була матір`ю [PERSON] , померлого [INFO] , підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] . Згідно Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у віці 72 років в м.Немирів Вінницької області. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Стаття 1261 ЦК України визначає перша черга спадкоємців за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши надані докази в їх сукупності відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позивачкою [PERSON] доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог. Судом встановлено, що частка спірної квартири фактично належала чоловікові позивачки [PERSON] , який є спадкодавцем у даній справі. Зазначене майно він набув у порядку спадкування після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві власності належала частка квартири [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її, при цьому спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у володіння або управління спадковим майном. Судом встановлено, що після смерті матері [PERSON] фактично прийняв спадщину, користувався спадковим майном, здійснював володіння ним та не заявляв відмови від спадщини, однак не оформив свої спадкові права в установленому законом порядку. За таких обставин суд доходить висновку, що частка спірної квартири входила до складу спадщини після смерті [PERSON] , а позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, надавши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем у позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд, з урахуванням відсутності заперечень з боку відповідача, дійшов переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових та майнових прав, позивачка позбавлена права на таке оформлення в позасудовому порядку, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 328, 1216-1218, 1220-1223, 1233, 1235, 1261, 1268-1270 ЦК України та

Outcome: approved