Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

06.11.2025 представник заявниці звернувся до суду із зазначеною заявою та просить встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.12.2006, посвідчене державним нотаріусом Десятої харківської державної нотаріальної контори Верещакою Г.Л. та зареєстроване в реєстрі за №1-1122, спадкова справа №515/06, на ім`я « [PERSON] » ідентифікаційний номер [NUMBER] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.08.2010, посвідчене державним нотаріусом Десятої харківської державної нотаріальної контори Верещакою Г.Л. та зареєстроване в реєстрі за №1-1906, спадкова справа №515/06, на ім`я « [PERSON] » ідентифікаційний номер [NUMBER] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , належить громадянці України [PERSON] , яка народилась [INFO] у с. Н-Бодянськ Лозівського району Харківської області, РНОКПП [NUMBER] . Вимоги вмотивовані тим, що заявниця у жовтні 2025 року звернулася до Першої охтирської нотаріальної контори з метою складання заповіту на випадок своєї смерті, однак при вивчені документів була встановлена розбіжність у написанні по батькові заявниці в її паспорті та свідоцтвах про право на спадщину за законом, виданих на її ім`я. Так в свідоцтвах про право на спадщину за законом від 16.12.2006 та 20.08.2010, посвідчених державним нотаріусом Десятої харківської державної нотаріальної контори Верещакою Г.Л., по батькові заявниці вказано як « [PERSON] », а згідно паспортних даних по батькові заявниці зазначено « [PERSON] ». З метою усунення цієї описки заявниця зверталася до нотаріальної контори, але їй було відмовлено, оскільки державний нотаріус вже звільнилася, в зв`язку з чим внесення виправлень у виданих свідоцтвах не можливо. Розбіжність в написанні по батькові заявниці в документах є перешкодою для останньої у реалізації її права розпорядження належним їй майном, що і стало підставою звернення до суду. 07.11.2025 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання з викликом учасників справи. 28.11.2025 представником заінтересованої особи Харківської міської ради подані письмові пояснення, в який представник просить залишити вказану заяву без розгляду, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право та вказаний спір має бути розглянутий у позовному провадженні. Заявниця та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у їх із заявницею відсутністю, вимог за заявою підтримують у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, у письмових поясненнях просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника Харківської міської ради. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданому 24.10.2012 Дзержинським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.05.2022 № 5911-7001218999 та картки платника податків, що видана 09.11.2012 ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова, номер бланка 2030-12-04195, написання прізвища, ім`я та по батькові заявниці значиться як « [PERSON] » (а.с. 4-6). Також з вищезазначених документів вбачається, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] у с. Н-Бодянськ Лозівського району Харківської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , має ідентифікаційний номер [NUMBER] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25.08.1949 Єгорлицьким РАГС Ростовської області, [INFO] у с. Н-Бодянськ Лозівського району Харківської області народилася « [PERSON] » (рос. мовою) (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03.01.1956 Дзержинським райбюро РАГС «Д» м. Новосибірськ, « [PERSON] » (рос. мовою), 1934 року народження, уродженець Тавричеського району Омської області, та « [PERSON] » (рос. мовою), 1937 року народження, уродженка Лозовського району Харківської області, уклали шлюб 03.01.1956, після реєстрації якого дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 18). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.05.2006 міським відділом реєстрації актів цивільного стану №4 Харківського обласного управління юстиції, вбачається, що [INFO] у м. Харкові помер [PERSON] у віці 71 років (а.с. 19). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2006, зареєстрованого в реєстрі за №1-1122, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2010, зареєстрованого в реєстрі за №1-1906, посвідченого державним нотаріусом Десятої харківської державної нотаріальної контори Верещакою Г.Л., спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний № [NUMBER] , що зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 10-12). За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В п. 1 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Із заяви вбачається, що встановлення даного факту необхідне заявниці з метою реалізації її права розпоряджатися належним їй нерухомим майном. Згідно з листом Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 вбачається, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. В п. 12 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права особи, зокрема, права власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності тощо). Суд може встановлювати також факти належності особі інших правовстановлюючих документів, наприклад: архівної довідки про трудову діяльність на підприємстві та розмір оплати праці, довідки про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, трудової книжки, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки тощо. Суд зазначає, що встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети На переконання суду, наявні в матеріалах справи докази є належними та допустимими на підтвердження того, що в свідоцтві про право на спадщину за законом від 16.12.2006, зареєстрованому в реєстрі за №1-1122, та свідоцтві про право на спадщину за законом від 20.08.2010, зареєстрованому в реєстрі за №1-1906, що були посвідчені державним нотаріусом Десятої харківської державної нотаріальної контори Верещакою Г.Л., спадкоємицею майна зазначено особу заявниці [PERSON] , а неточність в написанні її по батькові виникла внаслідок технічної помилки, оскільки інші її персональні дані, як то дата і місце народження, номер картки платника податків, узгоджуються між собою. До того ж, на цей час у позасудовому порядку внесення змін щодо по батькові заявниці у зазначених правовстановлюючих документах є неможливим, а встановлення факту належності їх заявниці у подальшому надасть можливість реалізувати належне їй право розпоряджатися належним їй нерухомим майном. Також судом встановлено, що встановлення факту належності свідоцтв про право на спадщину за законом заявниці не пов`язане з вирішенням спору про право, оскільки право власності заявниці не оспорюється, а тому підстави для залишення заяви без розгляду відсутні. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог за заявою.

Outcome: approved