Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, обґрунтовуючи вимоги тим, що 07.09.2024 року між\~ [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі також - ТОВ «ФК «ЄАПБ») був укладений договір позики №2187353. Відповідач умови укладеного договору належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 25\~440 грн., з яких: 8 000 грн. - \~сума заборгованості за основною сумою боргу; 23,20 грн. - \~сума заборгованості за відсотками, 16\~000 грн. сума заборгованості за пенею, 1416,80 грн. комісія за надання позики. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняла належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за договором позики №2187353 в розмірі 25 440 грн., з яких: 8 000 грн. - \~сума заборгованості за основною сумою боргу; 23,20 грн. - \~сума заборгованості за відсотками, 16\~000 грн. сума заборгованості за пенею, 1416,80 грн. комісія за надання позики та судові витрати у розмірі 3 028, 00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду повернуто поштові конверти з повідомлення, направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача, з позначкою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки суд не повідомив. Додатково відповідач був повідомлений шляхом надіслання смс-повідомлення у застосунок «Viber». Частина 4 ст. 223 ЦПК передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду від 20.11.2025 року постановлено проведення заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. 07.09.2024 року між\~ [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір позики №2187353, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Згідно з п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку Позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього договору позики\~\~ [PERSON] підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/ documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена\~ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики). Положеннями п.п. 5.3. п. 5 договору позики зазначено, що\~ [PERSON] погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/ documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Відповідно до розрахунку заборгованості, у\~\~ [PERSON] утворилася заборгованість у сумі 25 440 грн., з яких: 8 000 грн. - \~сума заборгованості за основною сумою боргу; 23,20 грн. - \~сума заборгованості за відсотками, 16\~000 грн. сума заборгованості за пенею, 1416,80 грн. комісія за надання позики. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняла належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно витягу від 24.01.2025 року з реєстру боржників №41 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до\~ [PERSON] за договором позики №2187353. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 628 ЦК України\~Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Положеннями ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 4\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Положеннями ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 12\~Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано договір позики, який містить усі умови, зокрема, відсотки за користування коштами та який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Таким чином\~\~ [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» дійшли згоди щодо всіх істотних умов укладеного договору позики. Згідно ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. ст.\~1077,\~1078 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). При цьому відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16. Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Судом встановлено, що договір позики №2187353 був укладений між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 07.09.2024 року, проте договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі, був укладений 14.06.2021 року. Таким чином, на момент укладення між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , у зв`язку з чим у первісного кредитора ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що в тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті\~512, статті\~514 ЦК України\~у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Вказане свідчить про недоведеність позивачем факту переходу права вимоги до відповідача за договором позики № 2187353 від 07.09.2024 року , так як договір факторингу укладений раніше ніж договір позики. З урахуванням наведеного вище, суд доходить висновку, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним позивачем, оскільки немає права вимагати суму заборгованості за договором позики №2187353, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та\~ [PERSON] від 07.09.2024 року. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 2ст.141\~ЦПК України\~ у разі відмови в позові судові витрати\~покладаються на\~ позивача.

Outcome: dismissed