Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

27 жовтня 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Котяш\~І.М. звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни №\~1648 від 10 березня 2016 року про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» коштів за кредитним договором № SAMDN03000123964706 від 25 листопада 2013 року, стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти в сумі 11\~876,36 грн та понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування\~позовних вимог зазначає, що у липні 2025 року [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою відчуження майна, де дізналася про наявне обтяження на все її нерухоме майно Крюківським ВДВС у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного МУМЮ. Адвокатом Котяш І.М. було направлено адвокатський запит до даного відділу ДВС та отримано відповідь, з якої, крім іншого, стало відомо і про виконавче провадження №\~51491476, яке було відкрите постановою від 23 червня 2016 року на підставі виконавчого напису №\~1648 виданого 10 березня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського округу міського нотаріального округу Бондар І.М. З матеріалів виконавчого провадження стало відомо, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до приватного нотаріуса Бондар І.М., яка видала спірний виконавчий напис про стягнення грошових коштів у сумі 35\~670,63 грн із [PERSON] , які є її боргом за Кредитним договором № SAMDN03000123964706 від 25 листопада 2013 року, укладеним між нею та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Задоволено вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» у розмірі, що складається з: залишку заборгованості за кредитом - 20\~699,69 грн; суми заборгованості за відсотками - 11\~653,29 грн; штрафу - 1\~617,65 грн, що разом становить 33\~970 грн 63 к. Витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 1\~700,00 грн. Виконавче провадження завершено 25 березня 2019 року згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а виконавчий напис нотаріуса був повернутий стягувачу. При цьому, при закінченні виконавчого провадження у зв`язку з відсутністю у боржника майна та коштів на рахунках, заходи примусового виконання рішення суду не скасовані, арешт коштів боржника не скасований, оскільки стягувач не втратив права на звернення до виконання спірного виконавчого напису нотаріуса, з урахуванням того, що Законом України «Про внесення зміни до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» Розділ ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» було доповнено пунктом 10-2, яким, зокрема, визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. З постанови про закінчення виконавчого провадження та з відповіді на адвокатський запит вбачається, що з позивача по виконавчому провадженню було стягнуто 13\~200,00\~грн, з яких стягувачу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було перераховано кошти в сумі 11\~876,36 грн згідно платіжного доручення №\~3190 від 27 лютого 2018 року. Враховуючи викладені в позовній заяві обставини, позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинений протиправно та суперечить вимогам чинного законодавства, а саме ст.\~88 Закону України «Про нотаріат», оскільки вчинений без відому позивача та без його присутності, без наявності доказів безспірності заборгованості, по непосвідченому нотаріально договору, чим порушено законні права та інтереси позивача. Вказаний у виконавчому написі нотаріуса кредитний договір позивач у нотаріуса не підписував, відповідно не укладав. Жодних вимог, від відповідача позивачу не надходило та жодних нотаріально посвідчених договорів з ними позивач не укладав, зазначивши при\~цьому,\~що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №\~826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, якою було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №\~662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а)\~оригінал кредитного договору; б)\~засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.\~4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За вказаних обставин, з урахуванням того, що оспорюваний позивачем виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, позивач змушена\~звернутись до\~суду для\~захисту своїх\~прав та\~вважає,\~що стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~безпідставно набуті\~кошти в\~сумі 11\~876,36\~грн. (а.с. 2-10) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. (а.с. 42-43) 12 листопада 2025 року від представника відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Мельникової Я.В. судом отримано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що оспорюваний напис нотаріуса є правомірним та вчинений відповідно до вимог законодавства, оскільки відповідно до укладеного договору позивач отримала кредит, та саме цей факт сторонами не оскаржується. Згідно ст.\~1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У порушення норм закону та умов договору позивач зобов`язання за договором належним чином не виконала та не повернула в межах строку, встановленого Договором, суму кредиту та не сплатила проценти, комісію та інші платежі за користування кредитом. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог ст.1050 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року № 296/5, тому для виконання виконавчого напису нотаріусу були надані всі необхідні документи, відповідно до вимог чинного законодавства зважаючи на те, що безспірність вимог відповідно ст.\~88 Закону України «Про нотаріат» є не доведеність боргу, що є елементом судового процесу, а факт існування між кредитором та боржником правовідносин, при яких вважається (презумпція) наявність боргу, а документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому КМУ - не письмові докази наявності боргу, а докази наявності вказаних вище правовідносин, та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до Переліку отримання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, які не потребують нотаріального посвідчення проводиться на підставі таких документів: оригіналу кредитного договору, засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості строків їх погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зазначає, що позивач в позовній заяві не заперечує факт наявності заборгованості перед банком. Таким чином, наявність безспірності заборгованості фактично визнано позивачем. Враховуючи, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав всі необхідні документі відповідно до Переліку, а саме кредитний договір, засвідчений Банком розрахунок про заборгованість, в котрому в повній мірі відображені всі операції позивача щодо погашення заборгованості, підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає, тим більше неподання документів, що не підтверджують безспірність вимог до позивача.\~(а.с. 53-59) В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Котяш\~І.М. не з`явилися, представником позивача скеровано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. (а.с. 52) Представник відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду не прибув, про час та дату розгляду повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. (а.с. 46) Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце проведення судового розгляду повідомлена належним чином, клопотань чи заперечень на адресу суду не надходило. (а.с.\~66) Представник Крюківського\~відділу державної\~виконавчої служби\~у місті\~Кременчуці Кременчуцького\~району Полтавської\~області Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином, клопотань чи заперечень на адресу суду не надходило. (а.с.\~45) У зв`язку з неявкою сторін для розгляду справи по суті, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 10 березня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис №\~1648 про стягнення грошових коштів у сумі 35\~670,63 гривень з [PERSON] , які є її боргом за Кредитним договором №\~SAMDN03000123964706\~ від 25 листопада 2013 року, укладеним між нею та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Задоволено вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Приватбанк» у розмірі: залишок заборгованості за кредитом\~ 20\~699,69 грн, сума заборгованості за відсотками 11\~653,29 грн, штраф\~ 1617,65\~грн, що всього становить 33\~970,63 грн, витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 1\~700,00 грн. Всього, з урахуванням витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису, 35\~670,63 грн. Строк, за який провадиться стягнення, - два роки два місяці шість днів, а саме з 25 листопада 2013 року по 31\~січня 2016 року. (а.с.\~19) 23 червня 2016 року на підставі виконавчого напису №\~1648 виданого 10\~березня 2016 року державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Кіяшкіною Оксаною Олександрівною відкрито виконавче провадження № 51491476. (а.с.\~16-18) 25 березня 2019 року державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Яременком Олександром Олександровичем на підставі п.\~2 ч.\~1 ст.\~37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а виконавчий напис №\~1648 виданий 10 березня 2016 року повернуто стягувачу з правом повторного пред`явлення його до виконання у строк до 25 березня 2022 року. На все рухоме та нерухоме майно боржника накладено арешт і станом на 25 березня 2019 року на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з боржника стягнуто 11\~876,36 грн. (а.с.\~26-28) З відповіді Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07 жовтня 2025 року №\~152916 вбачається, що під час примусового виконання виконавчого напису №\~1648 від 10 березня 2016 року про стягнення боргу з [PERSON] в розмірі 35\~670,63 грн на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» за виконавчим провадженням №\~51491476 23 лютого 2018 року на депозитний рахунок відділу надійшло 13\~200,00 грн, з яких платіжним дорученням №\~3189 від 27 лютого 2018 року кошти в розмірі 11\~876,36 грн перераховані на користь стягувача. (29) Вирішуючи спір по суті, суд враховує таке. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Зокрема, нормативний акт, що регулює вчинення нотаріальних дій є «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідно до пункту 19 ст.\~34 Закону України\~«Про нотаріат» є нотаріальною дією. Статтею 87 Закону України\~«Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~норм ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», що діяла на момент вчинення виконавчого напису, внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до пункту 2 яких доповнено перелік стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15. При цьому стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку спосіб шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Доводи позовної заяви фактично зводяться до твердження про те, що заборгованість не є безспірною та порушення нотаріусом Порядку вчинення нотаріальних дій у зв`язку з визнанням незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України №\~662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а)\~оригінал кредитного договору; б)\~засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Вказані доводи судом відхиляються, оскільки до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, що узгоджується з позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, яку неодноразово висловлював Конституційний Суд України у рішеннях від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012. Встановлені судом\~обставини у\~даній справі\~свідчать,\~що оскаржуваний\~виконавчий напис,\~вчинений нотаріусом\~10\~березня 2016\~року,\~тобто до\~набрання законної\~сили постановою\~Київського апеляційного\~адміністративного суду\~від 22\~лютого\~2017\~року у\~справі №\~826/20084/14.\~Виконання за\~виконавчим написом\~проведено частково\~у розмірі\~11\~876,36\~грн,\~що позивачем\~не заперечується\~та свідчить\~про обізнаність\~позивача про\~вчинення відносно\~неї виконавчого\~напису,\~при цьому\~правом на оскарження нотаріального акту, що визначено ст.\~50 Закону України «Про нотаріат», позивач не скористалася. Зважаючи на те, що доводи позовної заяви не стверджують факт, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису взагалі не існувала заборгованість, що заборгованість не була саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та, що були невирішені по суті спори щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, суд вважає, що відсутні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.\~3 ст.\~12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів не підлягають задоволенню у зв`язку з їх безпіставністю. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судовий збір слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed