Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

ОСББ «Паркове місто-45» звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на свою користь заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 16 088,89 грн з яких: 11 106,58 грн - сума основної заборгованості за період з 01.11.2020 по 01.02.2025; 4 001,79 грн - сума інфляційних збитків; 980,52 грн - сума 3% річних. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем у будинку [ADDRESS] , де власником квартири [ADDRESS] є відповідач. Позивач належним чином надає житлово-комунальні послуги, тоді як відповідач ухиляється від виконання обов`язку здійснювати оплату за отримані послуги у розмірі, строки та порядку, визначених чинним законодавством. Оскільки відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання, а отже, прострочив виконання грошового зобов`язання, наявні підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до ст. 625 ЦК України. З огляду на наведене, позивач посилаючись на положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 625 ЦК України просить позов задовольнити, стягнувши вказані суми з відповідача, а також стягнути з нього судові витрати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2025 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою судді від 05.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу - для подання відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 12.06.2025 представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2020 по 01.06.2025 у загальному розмірі 18 993,16 грн. 14.10.2025 представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2020 по 01.10.2025 у загальному розмірі 21 481,05 грн. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не подав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником житлового приміщення - квартири [ADDRESS] , що підтверджено Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.02.2025 номер довідки 16065095094. Згідно із ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1, ч.1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до п.3 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Паркове місто-45» (далі - Статут) забезпечує належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Аналогічна правова норма міститься у п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п. 3.2 протоколу №1 Загальних зборів ОСББ «Паркове місто-45» від 29.09.2019 затверджено розмір щомісячних внесків з утримання будинку, споруд та прибудинкової території для власників квартири у будинку [ADDRESS] та граничний термін сплати такого внеску до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Сплата таких внесків є обов`язковою для всіх співвласників (п.3 Статуту). Відповідно до розрахунку заборгованості по квартирі [ADDRESS] станом на 01.10.2025 борг за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2020 по 01.10.2025 становить у розмірі 11 106,58 грн. Крім того, з вказаного розрахунку вбачається, що позивачем у відповідності до ст. 625 ЦК України нараховано на основну суму заборгованості інфляційні збитки за весь час прострочення у розмірі 4 001,79 грн, а також три проценти річних у розмірі 980,52 грн. В ході судового розгляду позивач збільшив розмір позовних вимог і просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2020 по 01.10.2025 у розмірі 15 588,50 грн, інфляційне нарахування у розмірі 4 640,60 грн та три відсотки річних у розмірі 1 251,95 грн, а всього 21 481,05 грн. З урахуванням вище наведеного, суд розглядає вимоги позивача в межах стягнення з відповідача заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2020 по 01.10.2025. Сумнівів щодо правильності таких розрахунків у суду немає. Будь-яких доказів на спростування даних розрахунків заборгованості відповідачем до суду не надано. Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних суд також зазначає наступне. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень. Згідно з п.5 протоколу №1 Зальних зборів ОСББ «Паркове місто-45» від 29.09.2019 у разі несплати власником приміщень внесків на утримання будинку та прибудинкової території внести штраф у розмірі 0,3 % за кожен день прострочення після 20-го числа. Нарахування штрафу розпочинається після 2-х місяців заборгованості та нараховується до повного погашення боргу. Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19) на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 цієї статті). У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц, який у силу ч.4 ст. 264 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Як встановлено судом, позивач належним чином виконав умови договору, надавши споживачеві послуги з утримання будинку та прибудинкової території в строки та в порядку, встановлені законом та договором. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, за період з 01.11.2020 по 01.10.2025 ним нараховано заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 15 588,50 грн, інфляційне нарахування у розмірі 4 640,60 грн та три відсотки річних у розмірі 1 251,95 грн, а всього 21 481,05 грн. Вказаний розрахунок приймається до уваги судом як такий, що не спростований відповідачем. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Із урахуванням наведеного, виходячи із встановлених обставин справи та визначених відповідно до них правовідносин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, а також те, що відповідач визнав позов і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн. В частині вирішення питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступного висновку. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved