Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

05.09.2025 до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов мотивовано тим, що 05.01.2022 між позивачем та ТОВ «Хімефект» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль Peugeot Rifter, д.н.з. [NUMBER] . 01.10.2022 о 09 год. 10 хв. на а/д Київ-Харків-Довжанський на 343 км сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля Renault Kangoo, під керуванням відповідача. Згідно постанови суду ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п. 12.1, 13.1 ПДР України. Позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 124 281,94 гривень, а саме вартість відновлювального ремонту Peugeot Rifter згідно рахунку СТО. Франшиза згідно договору страхування 0 гривень. Оскільки на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до законодавства, ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» було здійснено виплату страхового відшкодування позивачу в порядку регресу у розмірі 97 340,97 гривень з урахуванням коефіцієнту фізичного знову автомобіля Peugeot Rifter. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 26 940,97 (124 281,94 - 97 340,97) гривень. Таким чином, представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] 26 940,97 гривень шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09.09.2025 справу передано за підсудністю до Центрального районного суду м.Дніпра. Ухвалою Центрального районного суду м.Дніпра від 16.10.2025 справу передано за підсудністю до Кобеляцького районного суду Полтавської області. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30.10.2025 по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 11.11.2025 до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Відповідач зазначив, що розмір збитку, що заявляє позивач не перевищує ліміту відповідальності страховика відповідача, а саме 130 000 гривень, тому саме страховик має бути належним відповідачем за позовом. Відповідач у свою чергу має нести відповідальність лише у разі недостатності виплати страхового відшкодування для покриття збитків. Також вказав, що до позовної заяви додано платіжне доручення №921805 від 17.10.2022, в якому зазначено що позивачем сплачено згідно рахунку суму 118 261,94 гривень, але вже в розрахунку страхового відшкодування вказано вартість відновлювального ремонту 124 281,94 гривень. Вартість ремонту не відповідає дійсному розміру збитків, що встановлено представником страховика відповідача з урахування коефіцієнту фактичного зносу транспортного засобу потерпілого. Також ПП «Сінгл-Сервіс» не є виробником запчастин для автомобілів і для виконання ремонту повинен був придбавати запчастини у постачальника, представника заводу виробника. Відповідач сплатив на розрахунковий рахунок позивача безумовну франшизу в розмірі 2600 гривень, яка зазначена в страховому полісі відповідача. Таким чином, відповідача прохав відмовити у задоволенні позову (а. с. 68-70). 21.11.2025 до суду від представника позивача Бондар В. О. надійшли письмові пояснення, згідно яких за загальним правилом розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність, були використані нові деталі, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Страховиком відповідача було виплачено страхове відшкодування з урахування коефіцієнту фізичного знову, а тому відповідач має покрити різницю між вартістю ремонту та страховим відшкодуванням. Страхове відшкодування було розраховано та сплачено відповідно до рахунку, виставленого СТО, що надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат. Також вказав, що 6200 гривень було враховано як взаємозалік в якості несплачених страхових платежів, тому було виплачено 118 261,94 гривень. На підставі вищевикладеного, представник позивача прохав суд позовні вимоги задовольнити повністю (а. с. 72-77). Учасники справи до суду не з`явилися,подавши заяви про розгляд справи за їх відстуності. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 18.10.2022 року (справа № 545/4790/22, провадження №3/545/1877/22) визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень (а. с. 13). З постанови вбачається, що 01.10.2022 року о 09 год. 10 хв. [PERSON] на а/д Київ-Харків-Довжанський на 343 км керував автомобілем Рено Кенгу, д. н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Peugeot Rifter, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду в попутному напрямку зі сторони м.Київ в напрямку м.Харків. В результаті пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. 12.1, 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає доведеними обставини щодо вчинення відповідних винних дій відповідачем [PERSON] . Судом також встановлено, що 05.01.2022 між СК «АRX» та ТОВ «Хімефект» в особі Оберемка Геннадія Анатолійовича укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №843Га2д. Застрахованим засобом є Peugeot Rifter, д.н.з. [NUMBER] (а. с. 22-29). 01.10.2022 представник ТОВ «Хімефект» Оберемок Г. А. звернувся до СК «АRX» з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, транспортний засіб Peugeot Rifter, д.н.з. [NUMBER] (а. с. 18). Згідно рахунку-фактури №Т1345 від 06.10.2022 ПП «Сінгл-Сервіс» вартість відновлювального ремонту Peugeot Rifter, д.н.з. [NUMBER] становить 124 281,94 гривень (а. с. 17). Відповідно до страхового акту №ARX3379832 від 13.10.2022 сума страхового відшкодування становить 118 261,94 гривень, сума взаємозаліку по несплаченим платежам 6020 гривень (а. с. 15). Як вбачається з платіжного доручення №921805 від 17.10.2022 позивачем сплачено ПП «Сінгл-Сервіс» страхове відшкодування згідно акту №ARX3379832 ТОВ «Хімефект» у розмірі 118 261,94 гривень (а. с. 12). 26.12.2022 позивач за вих. 10604/18/ЦВ подав ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 124 281,94 гривень, оскільки цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу №ЕР206177144 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а. с. 32). Як вбачається з розрахунку суми страхового відшкодування від 02.01.2023 ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сума страхового відшкодування становить 99 940,97 гривень, коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Peugeot Rifter, д.н.з. [NUMBER] 0,299. Франшиза 2600 гривень (а. с. 35). Суду також надано розрахунок коефіцієнту фізичного знову складових КТЗ (Ез) (а. с. 34). Згідно платіжної інструкції №ЗР000362 від 03.01.2023 ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплачено відповідачу відшкодування згідно страхового акту та претензії за вих. 10604/18/ЦВ від 26.12.2022 у розмірі 97 340,97 гривень (а. с. 33). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події ( страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (стаття 22 вказаного Закону). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №14-176цс18. Як вбачається із матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , як водія транспортного засобу Renault Kangoo, державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом №ЕР206177144 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому на ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», як страховика відповідача, покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування. Доводи відповідача [PERSON] про те, що він не є належним відповідачем у справі, суд відхиляє з огляду на наступне. Відповідно до ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, тому за обставин цієї справи у нього не виникло обов`язку повного відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Аналогічні висновки, викладеного Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 у справі №754/1114/15-ц, від 21лютого 2020року у справі №755/5374/18, від 22 квітня 2020 року, у справі №756/2632/17, від 22 квітня 2021 року у справі №759/7787/18, від 11 серпня 2021 року у справі №554/8473/19. 05.01.2022 між СК «АRX» та ТОВ «Хімефект» в особі Оберемка Геннадія Анатолійовича укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №843Га2д. Застрахованим засобом є Peugeot Rifter, д.н.з. [NUMBER] . 01.10.2022 року о 09 год. 10 хв. сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля Peugeot Rifter, д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу Рено Кенгу, д. н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано відповідача- [PERSON] , що підтверджується постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 18.10.2022 року (справа № 545/4790/22, провадження №3/545/1877/22). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , як водія транспортного засобу Renault Kangoo, державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом №ЕР206177144 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно рахунку-фактури №Т1345 від 06.10.2022 ПП «Сінгл-Сервіс» вартість відновлювального ремонту Peugeot Rifter, д.н.з. [NUMBER] становить 124 281,94 гривень. Сума страхового відшкодування становить 118 261,94 гривень, сума взаємозаліку по несплаченим платежам 6020 грн, що підтверджується страховим актом №ARX3379832 від 13.10.2022. Виконуючи свої зобов`язання за договором страхування, ПрАТ «Страхова компанія «Аркс» сплатила ПП «Сінгл-Сервіс» страхове відшкодування згідно акту №ARX3379832 ТОВ «Хімефект» у розмірі 118 261,94 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №921805 від 17.10.2022. ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в порядку регресу здійснило виплату на користь АТ «СК`АРКС» у розмірі 97340,97 грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу( у розмірі 0,299%) та з вирахуванням франшизи в розмірі 2600 грн. Отже, ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило виплату страхового відшкодування на користь АТ «СК`АРКС» у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 97340,97 грн. (вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу та з вирахуванням франшизи в розмірі 2600 грн), а відтак, у страховика відповідача не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка склала 26940,97 грн., незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності). Доводи відповідача про те, що вартість ремонту не відповідає дійсному розміру збитків суд відхиляє з огляду на наступне. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України). Частиною першою статті 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При цьому, не погоджуючись з грошовою вимогою, вважаючи її завищеною, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, на спростування суми страхового відшкодування чи її зменшення. Також відповідачем не було заявлено клопотання про призначення у даній справі відповідної експертизи. Не заслуговують на увагу і доводи відповідача про те, що позивач не надав розрахунку коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, оскільки позивачем до позовної заяви додано такий доказ. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно постанови Верховного Суду у складі Судової палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 року у справі N? 686/17155/15-ц, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов?язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов?язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу та франшизи, а за решту - безпосередній винуватець. Порядок розрахунку фізичного зносу передбачений методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11. 2003 року № 142/5/2092. Згідно з п. 7.38 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує- 7 років- для інших легкових КТЗ. Однак п. 7.39 Методики передбачені винятки, а саме: КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний). Розрахунок коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ виконаний 30.12.2022 аварійним комісаром [PERSON] і доданий до відповіді на запит ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 19.12.2024 (а.с.34 на звороті). Як вбачається із розрахунку суми страхового відшкодування, який був здійснений аварійним комісаром [PERSON] , підставою для застосування коефіцієнта фізичного зносу стало те, що автомобіль експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний). Відповідачем не було спростовано правильності розрахунку суми фізичного зносу автомобіля та не надано належних та допустимих доказів на його спростування. Окрім того, розрахунок суми фізичного зносу було здійснено ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що є страховиком відповідача, однак в матеріалах справи відсутні відомості, що підтверджували б звернення відповідача до власного страховика з метою роз`яснення розрахунку суми фізичного зносу. У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2022 року в справі № 602/1455/20). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя, четверта статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). На підставі викладеного, суд вважає що з відповідача підлягає стягненню шкода, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 26 940,97 гривень. Водночас судом встановлено, що 10.11.2025 відповідачем [PERSON] було сплачено позивачу 2 600 гривень як франшизу згідно страхового полісу (а. с. 70). За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода у розмірі 24 340,97 гривень (26 940,97 - 2 600). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2735,79 гривень (3028*90,35%).

Outcome: partial