Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

КС «Фінансова Підтримка» звернулось до Салтівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з останньої загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1020К від 30.08.2019 у розмірі 110 121,40 грн, також просив стягнути суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 30.08.2019 року між КС «Фінансова підтримка» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1020К , згідно з умовами якого КС «Фінансова підтримка» надала [PERSON] грошові кошти у кредит на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 20,90 відсотків річних. Загальний розмір кредиту становить 133 951,50 грн. Станом на 29.08.2024 року (дата закінчення дії кредитного договору) Відповідач не виконав у повному обсязі свої зобов`язання за укладеним Кредитним договором та лише частково погасив існуючу заборгованість. На дату складання позовної заяви загальна заборгованість Відповідача за укладеним кредитним договором становить 110 121,40 грн., з яких: 71 592,80 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 38 528,60 грн. -заборгованість за відсотками по кредиту. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.04.2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідач не використався наданого йому законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подав. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи одночасне існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.08.2019 року між КС «Фінансова підтримка» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1020К , згідно з умовами якого КС «Фінансова підтримка» надала [PERSON] грошові кошти у кредит на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 20,90 відсотків річних. Загальний розмір кредиту становить 133 951,50 грн. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, мета отримання кредиту на споживчі цілі . Цільове призначення кредиту придбання нерухомості (п.2.2. Кредитного договору.). Відповідно до п.1.4. Кредитного договору, строк дії Договору становить 60 місяців з 30.08.2019 року до 29.08.2024 року. Кредит надається на 60 місяців з 30.08.2019 року до 29.08.2024 року. Відповідно до копії розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1020К від 30.08.2019 заборгованість відповідача перед позивачем станом на 29.08.2024 року складає 110 121,40 грн., з яких: 71 592,80 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 38 528,60 грн. -заборгованість за відсотками по кредиту. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і породжені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частина перша статті 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] сна користь КС Фінансова підтримка заборгованості за кредитним договором № 1020К від 30.08.2019 року у розмірі 110 121,40 грн . є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно дост. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved