Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Комунальне підприємство «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості індексу інфляції та 3-х відсотків річних за надання послуги з управління багатоквартирним будинком, в обґрунтування якого зазначає, що відповідач є споживачем послуги з управління, які надає позивач, відповідно до особового рахунку № [NUMBER] . Відповідач [PERSON] є власником нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] та несе відповідальність за несплату наданих послуг з управління багатоквартирним будинком. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між сторонами не був укладений до 17 серпня 2021 року. Відповідно до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 12.08.2021 за № 372, КП «Уманське РЕУ №3» є управителем багатоквартирного будинку для 137 багатоквартирних будинків, згідно з додатком до рішення. Позивач вказує, що надавав послуги відповідачу за місцем проживання, оскільки постійно проводиться технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, проводиться освітлення місць загального користування, спожита електрична енергія у місцях загального користування вказаного будинку обліковувалася та щомісячно оплачувалася КП «Уманське РЕУ№3», надаються послуги дератизації, послуги щодо обслуговування димових та вентиляційних каналів, послуги щодо технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливної каналізації та поточного ремонту конструктивних елементів. Щорічно мережі теплопостачання будинку були підготовлені до чергового опалювального сезону; прибудинкова територія будинку прибиралася і прибирається двірником регулярно, за необхідністю виїздить та працює аварійна служба. 17 серпня 2021 року між КП «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» та співвласниками багатоквартирного будинку було укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, типова форма якого затверджена постановою КМУ від 05.09.2018 року №712. Починаючи з 01.09.2021 на підставі укладеного договору тариф становить 5 грн.99 коп. Відносно будинку по [ADDRESS] позивач у період часу з 01.09.2021 до 01.09.2024 є управителем цього багатоквартирного будинку. Починаючи із 01 вересня 2024 року нарахування плати за надання послуги з управління цим багатоквартирним будинком не здійснювалося, оскільки послуга не надавалась. Відповідно до розрахунку заборгованості із врахуванням щомісячних сум нарахувань та відсутності оплат станом на 01.02.2025 сума боргу складає 2336 грн.10 коп., що становить період часу із серпня 2023 року по серпень 2024 року включно. До часу направлення до суду цієї заяви сума боргу не змінювалась, оскільки відсутнє нарахування як по будинку в цілому, так і по окремо взятій квартирі. Крім того, відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків. Відповідно до розрахунку суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів (тобто сума інфляційних) із нарахованої суми боргу, за період із серпня 2023 року по січень 2025 року включно, зазначена сума становить 256 грн. 97 коп. Відповідно до розрахунку суми 3% річних із нарахованої суми боргу, за період із серпня 2023 року по січень 2025 року включно, зазначена сума становить 64 грн. 50 коп. Із врахуванням боргу 2336 грн.10 коп.. боргу, що виник внаслідок інфляційних процесів 256 грн.97 коп. та 3% річних 64 грн. 50 коп., загальна сума заборгованості становить 2657 грн.57 коп., Просить суд стягнути з [PERSON] на користь комунального підприємства «Уманського ремонтно-експлуатаційного управління №3» заборгованість у сумі 2336 грн.10 коп., у якості плати за надання послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] .; стягнути суму на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів у розмірі 256 грн.97 коп.; стягнути суму 3% річних у розмірі 64 гривні 50 коп. та судовий збір у сумі 3028 грн. Ухвалою суду від 02.06.2025\~\~відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у визначений строк з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність та просив суд позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву відповідач не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, неявкою його в судове засідання без поважних причин та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII (далі Закон №2189) житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 Закону №2189 до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Частина 1 статті 6 Закону №2189 встановлює, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно положень п. п. 6 та 14 ст. 1 Закону №2189 індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Статтями 7, 8 вищевказаного Закону №2189 визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону №2189 передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до положень ст. 9 Закону №2189 споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно статті 12 Закону №2189 надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Статтею 15 Закону № 2189-VIII передбачено, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування. В одному багатоквартирному будинку договір про надання послуг з управління може укладатися одночасно не більш як з одним управителем. Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування, може бути достроково розірваний у випадках та порядку, визначених законом. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 12.08.2021 за № 372 «Про затвердження рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку» призначено управителем багатоквартирного будинку для 137 багатоквартирних будинків КП «Уманське РЕУ №3», серед яких і будинок по [ADDRESS] . 17 серпня 2021 року між КП «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» та співвласниками багатоквартирного будинку в особі [PERSON] укладений Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, типова форма якого затверджена постановою КМУ від 05.09.2018 року №712. Відповідно до умов договору КП «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» є виконавцем послуг по управлінню багатоквартирним будинком по [ADDRESS] . Вказану послугу замовляють співвласники багатоквартирного будинку в особі [PERSON] , вартість послуги складає 5,99 грн. на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення будинку для кожного мешканця багатоповерхівки і діє до того моменту, коли одна із сторін відмовиться його пролонгувати. Договір почав діяти з 01.09.2021. Згідно п.11 зазначеного договору плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна від 23.01.2025 за №409352353, квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] . Згідно витягу з особового рахунку № [NUMBER] відповідач [PERSON] , як власник квартири [ADDRESS] , є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки отримував та отримує житлово-комунальні послуги за вказаною адресою. Згідно наданих позивачем довідок та актів виконаних робіт за період з серпня 2023 року по серпень 2024 року позивач надавав та надає послуги відповідачу за місцем його проживання, оскільки проводиться технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, проводиться освітлення місць загального користування, спожита електрична енергія у місцях загального користування вказаного будинку обліковувалася та щомісячно оплачувалася КП «Уманське РЕУ№3», надаються послуги дератизації, послуги щодо обслуговування димових та вентиляційних каналів, послуги щодо технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливної каналізації та поточного ремонту конструктивних елементів. Щорічно мережі теплопостачання будинку були підготовлені до чергового опалювального сезону; прибудинкова територія будинку прибиралася і прибирається двірником регулярно, за необхідністю виїздить та працює аварійна служба. Згідно розрахунку заборгованості КП «Уманське РЕУ №3» за житлово-комунальні послуги власника квартири [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] [PERSON] має заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період серпня 2023 року по січень 2025 року в розмірі 2336 гррн.10 коп.; сума 3% річних та інфляційних процесів з серпня 2023 року по січень 2025 року 64 гривні 50 копійок; сума по індексу інфляції з серпня 2023 року по січень 2025 року 256 гривень 97 копійок. Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, факти невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Частиною 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» чітко визначено, що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і при будинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Пунктом 7 правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року №572 визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; проводити за власні кошти ремонт квартири. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже споживач послуг несе відповідальність, передбачену ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника (страховика) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора (застрахованої особи) від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредитору (застрахованій особі). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним, що між сторонами у справі фактично виникли правовідношення щодо надання послуг з управління багатоквартирним будинком, при цьому відповідач є споживачем послуг, які фактично отримував, але всупереч положень укладеного договору зобов`язання з оплати наданих комунальних послуг не виконує, що є порушенням договору та грошового зобов`язання, що сприяє накопиченню боргу та порушує права та законні інтереси позивача. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 2336 гривень 10 копійок, інфляційні втрати в розмірі 256 гривень 10 копійок та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 64 гривні 507 копійок. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved