Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

17.07.2025 року судом зареєстровано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. Мотивований позов тим, що 16.04.2010 року сторони зареєстрували шлюб. [INFO] у них народився син - [PERSON] . Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2023 року № 127/35026/23 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з 13.11.2023 року до досягнення дитиною повноліття. Зазначений судовий наказ знаходиться на примусовому виконанні, провадження в якому відкрито 01.12.2023 року № 73479827. Позивач є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] , аліменти стягуються шляхом відрахування з його заробітку. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2025 року № 127/32330/24, яке набуло чинності 29.04.2025 року, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю відмовлено. В судовому засіданні син [PERSON] повідомив, що не бажає жити з матір`ю і у травні 2024 року він перейшов жити до батька. З 12.05.2021 року позивач та його син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Проживання сина [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання підтверджено актом від 09.07.2025 року, складеним головою правління ОСББ «ПІК 103-Б». [PERSON] продовжує військову службу в ЗСУ, приймає активну участь в житті сина, завжди дбає про стан його здоров`я, навчання. Позивач утримує сина матеріально, але разом з тим, в примусовому порядку з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина, який проживає з ним. [PERSON] просив припинити з 15.05.2024 року стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стягуються на підставі судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2023 року № 127/35026/23 та розподілити судові витрати. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Дубінський Ю.Я. позов підтримав, просив вимоги [PERSON] задоволити. Суду пояснив, що син [PERSON] , [INFO] (якому виповнилось 14 років) з травня 2024 року проживає з батьками позивача, знаходиться на утриманні позивача, який в даний час є військовослужбовцем ЗСУ. Але аліменти стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання сина, який з нею не проживає з травня 2024 року, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Просив стягнути з відповідачки на користь позивача 5 000 грн. витрат на правничу допомогу. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих причин, про день та час розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Відзиву на позов не надавала, із заявами, клопотаннями, не зверталась. В підготовчому засіданні 18.09.2025 року повідомила, що аліменти вона завжди використовувала на утримання дитини, а після ухвалення рішення судом про визначення місця проживання дитини і враховуючи, що син обрав собі міце проживання з батьком, всі аліменти вона перераховувала сину на картку. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 16.04.2010 року зареєстрували шлюб. [INFO] народився їх син - [PERSON] . В провадженні суду знаходиться цивільна справа № 127/9244/22 за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 20.03.2025 року провадження зупинене до припинення перебування [PERSON] у складі ЗСУ, яка набула чинності згідно постанови Вінницького апеляційного суду від 09.05.2025 року. Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2023 року № 127/35026/23 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з 13.11.2023 року до досягнення дитиною повноліття. Зазначений судовий наказ знаходиться на примусовому виконанні, провадження в якому відкрито 01.12.2023 року № 73479827. Позивач є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] , аліменти стягуються шляхом відрахування з його заробітку. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2025 року № 127/32330/24, яке набуло чинності 29.04.2025 року, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю відмовлено. При ухваленні рішення судом було взято до уваги висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради про недоцільність визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. При розгляді справи № 127/32330/24 син [PERSON] повідомив, що з травня 2024 року проживає з батьком, він і бабуся піклуються про нього. З 12.05.2021 року позивач та його син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Проживання сина [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання підтверджено актом від 09.07.2025 року, складеним головою правління ОСББ «ПІК 103-Б». Батько дитини продовжує військову службу в ЗСУ, приймає активну участь в житті сина, утримує сина матеріально. Разом з тим, станом на день подання даної позовної заяви аліменти продовжують стягуватись з позивача на користь відповідачки на підставі судового наказу від 14.11.2023 року. Згідно довідки, що видана 05.07.2025 року державним виконавцем Першого відділу ДВС у м. Вінниці, при примусовому виконанні (ВП № 73479827) судового наказу, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області від 14.11.2023 року № 127/35026/23 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто: за березень 2024 року - 13 751, 81 грн., за квітень 2024 року - 7 212, 03 грн., за травень 2024 року - 20 860, 86 грн., за червень 2024 року - 17 485, 19 грн., за липень 2024 року - 11 991, 15 грн., за серпень 2024 року - 11 864, 57 грн., за вересень 2024 року - 39 571, 87 грн., за жовтень 2024 року - 61 885, 88 грн., за листопад 2024 року - 25 313, 67 грн., за січень 2025 року - 41 651, 60 грн., за лютий 2025 року - 5 822, 21 грн., за березень 2025 року - 18 575, 03 грн., за квітень 2025 року - 8 667, 59 грн., за травень 2025 року - 5 877, 25 грн., за червень 2025 року - 9 475, 65 грн., за липень 2025 року - 2 621, 37 грн. Позивач також надав платіжні інструкції з травня 2024 року по червень 2025 року про перерахування ним на рахунок сина [PERSON] , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», грошових коштів на його утримання. Крім того, з інформації про рух коштів по рахунку [PERSON] , зокрема, вбачається про перерахування йому [PERSON] коштів: в березні 2025 року 500 грн., 300 грн., 500 грн., 500 грн., 500 грн., 500 грн., 1 000 грн., 1 000 грн., 600 грн.; в квітні 2025 року 500 грн., 500 грн., 500 грн., 1 000 грн., 1 000 грн.; в травні 2025 року 500 грн., 4 000 грн. та 9 523, 14 грн. - аліменти від [PERSON] за травень 2025 року; в червні 2025 року 4 000 грн. та 9 752, 99 грн. - аліменти від [PERSON] за червень 2025 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач просив припинити з 15.05.2024 року стягнення аліментів з нього на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , оскільки син проживає з ним і знаходиться на його утриманні, а стягнення аліментів в примусовому порядку на користь [PERSON] , з якою син не проживає, суперечить ст.ст. 179, 181 СК України. Правовідносини виникли між сторонами з приводу виконання обов`язку батьків щодо утримання дітей, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми СУ України. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Згідно ч. 3 ст. 160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами існував спір з приводу визначення місця проживання дитини і рішенням суду від 27.03.2025 року, яке набрало законної сили 29.04.2025 року, відмовлено [PERSON] у визначенні місця проживання дитини з нею. Син [PERSON] під час вирішення спору судом був неповнолітнім і в силу ч. 3 ст. 160 СК України не міг самостійно обирати місце проживання з одним з батьків. Разом з тим, судом було встановлено, що на момент набрання рішенням суду законної сили - 29.04.2025 року неповнолітній [PERSON] проживав із батьком - [PERSON] і знаходився на його утриманні. Вказані обставини відповідач [PERSON] визнала в підготовчому засіданні 18.09.2025 року. Отже, стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні, суперечить положенням статті 181 СК України за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Враховуючи наведені обставини і норми закону, а також висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 520/21069/18, від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц, суд вважає необхідним припинити стягнення аліментів із [PERSON] на утримання сина [PERSON] , що стягуються на підставі судового наказу від 14.11.2023 року № 127/35026/23, з дня набрання рішенням суду від 27.03.2025 року у справі № 127/32330/24 законної сили - з 29.04.2025 року. Вимога позивача про припинення стягнення аліментів з 15.05.2024 року задоволенню не підлягає. Судом враховано, що між сторонами існував спір з приводу визначення місця проживання дитини. Припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину. Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. В судовому засіданні представник позивача Дубінський Ю.Я. визнав, що позивач до органу опіки і піклування із заявою про нецільове використання коштів [PERSON] не звертався. Таким чином, позивачем не було надано до суду належних та допустимих доказів того, що відповідач [PERSON] не використовувала кошти (аліменти) на утримання дитини, які вона отримувала на підставі судового наказу в період з травня 2024 року до 29.04.2025 року, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір, що сплачений позивачем - 1 211,20 грн. згідно квитанції від 15.07.2025 року, слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Правнича допомога у даній справі була надана позивачеві адвокатом Дубінським Ю.Я. на підставі договору № 03-10/24 про надання правничої допомоги від 03.10.2024 року, яким повноваження адвоката не обмежені, додатку № 1 від 07.10.2025 року до договору, згідно якого сторонами визначено, що вартість правничої (правової) допомоги по справі за позовом [PERSON] про припинення стягнення аліментів становить 5 000 грн. Вказана сума передана клієнтом виконавцю, що зафіксовано в додатку № 1 до договору № 03-10/24 про надання правничої допомоги від 03.10.2024 року. Дана сума є співмірною із складністю справи, виконаною адвокатом роботою, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторін, тому відповідно до ст. 137 ЦП України з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Outcome: approved