Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

13 листопада 2025 року ТзОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме: судового збору в сумі 5000 грн. В судове засідання учасники судового не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином. Представник позивача подав заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за його відсутності. Суд, дослідивши матеріли справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2025 позовну заяву ТзОВ «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. При розгляді справи позивач поніс судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) \~ \~ \~ \~на професійну правничу допомогу; Представництво та захист позивача здійснював адвокат Андрущенко М.В., на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1685538 від 03.08.2025, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 06.05.2025. Згідно договору про надання правової допомоги від 06.05.2025, укладеного між адвокатом Андрущенком М.В. та ТзОВ «Іннова Фінанс», адвокат зобов`язався надавати правову допомогу у справі щодо стягнення заборгованості, здійснювати представництво та захист, оплата послуг проводиться в розмірі 5000 грн. Згідно акту № 3341419036 від 10.11.2025 до складу послуг з надання правничої допомоги сторони погодили написання позовної заяви, заява про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду та клопотання про залишення клопотання без розгляду, написання відповіді на відзив на загальну вартість 5000грн. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19). З урахуванням того, що представник позивача не брав участі у судових засіданнях, клопотання та відповідь на відзив на подавав, суд дійшов висновку про необхідність зменшення судових витрат з надання правничої допомоги з 5000 грн. до 3500 грн. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат. Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, оскільки рішенням суду позов задоволено, проте при ухваленні рішення не вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу, стосовно яких сторони надави докази та пояснення, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 3500 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial