Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

представник Ткаченко М. в інтересах ТОВ «Коллект Центр», 27.10.2025 звернулася в суд з позовом про стягнення з [PERSON] 46\~075 грн. 20 коп. боргу за договором № 4570588 від 24.07.2021. Позов обґрунтовує тим, що 24.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір № 4570588, згідно умов якого Товариство строком на 30 днів, надало [PERSON] 6\~700 грн. кредиту, шляхом перерахування коштів на його картковий рахунок, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування таким у розмірі та в строки, передбачені договором, в порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання за таким належним чином\~не виконував,\~через що\~у нього перед ТОВ «Мілоан» виникла заборгованість, яка станом на 29.11.2021 склала 26\~779 грн. 20 коп., що 29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 29-11-102, згідно умов якого право грошової вимоги в т.ч. за договором № 4570588 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», у свою чергу, останнє згідно договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 відступило право грошової вимоги в т.ч. за спірним договором - ТОВ «Коллект Центр», що [PERSON] свої зобов`язання за договором № 4570588 від 24.07.2021 належним чином не виконав, через що у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 09.10.2025 (час звернення до суду з позовом), з урахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційності склала 46\~075 грн. 20 коп., з яких 6\~030 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, 39\~375 грн. 20 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 670 грн. заборгованість за комісією. Просила стягнути заборгованість за договором, 2\~422 грн. 40 коп. судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000 грн. Ухвалою судді від 03.11.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 16). Представник ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. у заяві від 27.10.2025 просила про розгляд справи за її відсутності та задоволення позову з мотивів наведених у ньому (а.с.11). Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву не подав, тому згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечила у заяві від 27.10.2025 представник позивача (а.с. 21). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяви, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно\~ст.\~4,\~13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобв"язання клієнта перед фактором ( ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Із змісту позову від 27.10.2025, із доданих до нього копій документів, зокрема копії договору № 4570588 про споживчий кредит з додатками до нього, анкети-заяви на кредит № 4570588 від 24.07.2021, інших матеріалів справи убачається, що 24.07.2021 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено договір № 4570588. Згідно п. 1.1. Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п. 1.2. Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 6700.00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 24.07.2021 (строк кредитування) (п. 1.3. договору). Пунктом 2.3 договору передбачена пролонгація (продовження) означеного строку кредитування, як на пільгових, так і на стандартних (базових) умовах. Пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (п. 2.3.1.1 Договору). Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів (п. 2.3.1.2 договору). Згідно пункту 1.6. Договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно квитанції від 24.07.2021, ТОВ «ФК «Елаєнс» за дорученням ТОВ «Мілоан», 24.07.2021 перерахувало грошові кошти у сумі 6\~700 грн. на платіжну картку № [NUMBER] [PERSON] 29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 29-11-102, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором № 4570588 укладеним 24.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». Факт оплати суми фінансування за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021 підтверджується платіжним дорученням № 308250005 від 03.12.2021. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору № 29-11-102 від 29.11.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 26\~779 грн. 20 коп., з яких 6\~030 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, 20\~079 грн. 20 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 670 грн. заборгованість за комісією. В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» 10.01.2023 уклало з позивачем договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» (Первісний кредитор) відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» (Новому кредитору) належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору (надалі також Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов?язки Боржників або які зобов?язані виконати обов?язки Боржників, за Договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Відповідно до акта прийому-передачі Реєстру Боржників за договором відступлення прав вимоги №\~10-01/2023 від 10.01.2023, Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв Реєстр Боржників кількістю 207\~307 осіб. Факт оплати суми фінансування за відступлення прав вимоги згідно договору №\~10-01/2023 від 10.01.2023 підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023. Згідно витягу з Реєстру Боржників до договору відступлення прав вимоги №\~10-01/2023 від 10.01.2023, сума заборгованості [PERSON] за договором № 4570588 від 24.07.2021 складає 53\~009 грн. 70 коп., з яких 6\~030 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, 46\~309 грн. 70 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 670 грн. заборгованість за комісією. Як убачається із розрахунків, на 09.10.2025 заборгованість за договором № 4570588 від 24.07.2021 [PERSON] не погашена, залишок заборгованості, з урахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційності складає 46\~075 грн. 20 коп., з яких 6\~030 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, 39\~375 грн. 20 коп. - заборгованість за процентами, нарахована в межах продовженого строку кредитування та 670 грн. заборгованість за комісією. З огляду на вищенаведене, а також, що [PERSON] внаслідок неналежного виконання умов укладеного 24.07.2021 з ТОВ «Мілоан» договору допустив заборгованість перед Кредиторами, враховуючи строк кредитування за таким та укладені між ТОВ «Мілоан», ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» договори факторингу, позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача\~ 45\~405 грн. 20 коп. заборгованості за договором № 4570588 про споживчий кредит від 24.07.2021, з яких 6\~030 грн. заборгованість за тілом кредиту та 39\~375 грн. 20 коп. заборгованість за процентами. Суд не убачає підстав для стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в розмірі 670 грн., з огляду на наступне. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.09.2019 справа № 186/1333/16-ц, провадження № 61-27618св18 зазначено, що відповідно до\~рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 у справі № 15-рп/2011, держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (пункт 1 частини другої\~статті 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів. Умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. У постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16 вказується, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Пунктом 1.5.1. договору № 4570588\~про споживчий\~кредит від\~24.07.2021 передбачено комісію за надання кредиту: 670.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Однак, встановивши в кредитному договорі сплату разової комісії, що нараховується в день видачі кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику, що є незаконним, та фактично нарахував комісію за ту саму послугу, за яку відповідач має сплатити згідно з договором проценти. Зазначена правова позиція узгоджується з усталеною судовою практикою Верховного Суду та викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.08.2019 справа № 595/290/17, провадження № 61-29972св18; Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.10.2019 справа № 311/682/16-ц, провадження № 61-24756св18; від 02.10.2019 справа № 760/20414/14-ц, провадження № 61-31205св18. Умова, зазначена у договорі, порушує принцип добросовісності та призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, отже суперечить положенням\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що нарахування позичальнику комісії за надання кредиту без зазначення конкретних послуг, за які її сплачено, є незаконним, відтак вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 670 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя\~статті 133 ЦПК України). Згідно з частиною третьою\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої\~статті 137 ЦПК України\~убачається,\~що розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: складністю справи\~та обсягом\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що суд враховує\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Як убачається із договору про надання правової допомоги № 01-07/2024, укладеного 01.07.2024 між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським Об`єднанням «Лігал Ассістанс», предметом договору є надання юридичної допомоги в обсязі та на умовах, передбачених Договором. Згідно п. 4.1 вказаного Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги № 935 від 01.09.2025 та витягу з акта № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025, сторони за договором № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, товариство - ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатське об`єднання - АО «Лігал Ассістанс», погодили надання наступних правових (юридичних) послуг з супроводу примусового стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] : 1.2 надання усної консультації з вивченням документів 2 години\~вартістю 4\~000 грн.; 3.1 складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 4 години\~12 000 грн. За наведеного,

Outcome: partial