Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У червні 2025 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» - адвокат Тараненко А.І. за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказував про те, що 5 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (далі - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога») та [PERSON] уклали договір кредитної лінії№ 493086376 у формі електронного документа за допомогою одноразового ідентифікатора MNV522XW. За умовами договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 7 700 грн шляхом перерахування суми на картку, строком кредитування 7 днів - до 12 грудня 2021 року. Договором встановлено дисконтну процентна ставка в розмірі 748,25 грн, що становить 2,05%; індивідуальна процентна ставка в розмірі 747,34 грн, що становить 2,05%; базова процентна ставка - в розмірі 766,50 грн, що становить 2,10%. [PERSON] належним чином не виконувала зобов`язання за договором кредитної лінії, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 13 598,54 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту - 7 698,80 грн, заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом - 5 899,74 грн. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу, а саме: додаткова угода № 19 від 28 листопада 2019 року; додаткова угода № 25 від 31 грудня 2020 року; додаткова угода № 26 від 31 грудня 2020 року; додаткова угода № 27 від 31 грудня 2021 року; додаткова угода №31 від 31 грудня 2022 року; додаткова угода № 32 від 31 грудня 2023 року. 5 травня 2022 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу № 175 підписали реєстр прав вимоги, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача. 23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії № 493086376 від 5 грудня 2021 року. 23 лютого 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №1 від 23 лютого 2024 року до договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс" відступлено право грошової вимоги до відповідача. 29 травня 2025 року між ТОВ «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 29 травня 2025 року за договором факторингу від ТОВ «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 13 598,54 грн, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29/05/25-Е. Вважаючи себе кредитором за вказаним договором кредитної лінії ТОВ «ФК «Ейс» просило суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 13 598,54 грн (7698,80 грн тіла кредиту та + 5 899,74 грн несплачених відсотків за користування кредитом), 2 422,40 грн у відшкодування судового збору за подання позову та 7 000 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді від 29 липня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Рокитнянського районного суду Київської області. Цією ж ухвалою в банка-емітента АТ «Універсал Банк» (ЄДРПОУ: 21133352) витребувано інформацію: - чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка [NUMBER]; - про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки [NUMBER] , у період з 5 грудня 2021 року - до 10 грудня 2021 року у сумі 7 700 грн; - чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); - чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). У разі підтвердження зарахування коштів [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на картковий рахунок - маска карти [NUMBER] , за період з 5 грудня 2021 року до 10 грудня 2021 року у сумі 7 700 грн, надати інформацію у вигляді: - первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти позичальника) - повного номера рахунка маска картки [NUMBER], що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). У випадку, якщо номер телефону [NUMBER] не знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за платіжною карткою маска картки [NUMBER], надати номери телефонів що знаходяться/знаходились в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) (клієнта банку) за платіжною карткою маска картки [NUMBER] . У випадку, якщо картковий рахунок - маска карти [NUMBER] не належить позичальнику, надати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска Карти [NUMBER] . 11 серпня 2025 року "Універсал Банк" (код ЄДРПОУ 21133352) направило витребувані докази відповідно до ухвали судді від 29 липня 2025 року. 1 вересня 2025 року докази передані судді. З наданих банком-емітентом доказів вбачається, що банківська картка [NUMBER] ( [NUMBER] ) та інші картки були емітовані банком на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Щодо поповнення картки № [NUMBER] маємо зазначити, що з 5 грудня 2021 року до 10 грудня 2021 дійсно було зарахування коштів у сумі 7 700 грн. Номер [NUMBER] не є та не був фінансовим номером телефону за карткою № [NUMBER] , та не знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Номери телефонів що знаходяться/знаходились в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ): [NUMBER] . Стислий виклад позиції інших учасників справи Відзив на позовну заяву та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Кореспонденцію відповідач отримала, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що 5 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 493086376 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За умовами договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 7 700 грн шляхом перерахування суми на картку, строком кредитування до 12 грудня 2021 року. Пунктом 1.9.1 договору кредитної лінії встановлено дисконтну процентну ставку 2,05% від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до пункту 1.9.2 індивідуальна процентна ставка становить 2,05% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Згідно з пунктом 1.9.3 договору застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою 2,10% від суми кредиту за кожний день користування ним. Мета кредиту - на споживчі цілі. Тип процентної ставки - фіксована. [PERSON] належним чином не виконувала зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 13 598,54 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту - 7 698,80 грн, заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 5 899,74 грн. 28 листопада 2018 року ТОВ «Мінівео Швидка фінансова Допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії № 493086376 від 5 грудня 2021 року. 23 лютого 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набув право вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії № 493086376 від 5 грудня 2021 року. 29 травня 2025 року між ТОВ "ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ "ФК "Ейс" укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Ейс» набув право вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії № 493086376 від 5 грудня 2021 року. Крім того, з наданих банком-емітентом доказів встановлено, що на ім`я [PERSON] дійсно була емітована платіжна картка № [NUMBER] на яку був зарахований платіж у сумі 7 700 грн у період з 5 грудня 2021 року до 10 грудня 2021 року. Також банком-емітентом було надано повний номер рахунку платіжної картки № [NUMBER] [NUMBER] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного. Частиною 3 статті 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» частина 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в частині 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд робить висновок, що між первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником якого є позивач, та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 5 грудня 2021 року кредитного договору № 493086376. Відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 7 700 грн строком на 7 календарних та встановлено процентну ставку, річні проценти: дисконтна процентна ставка в розмірі 748,25 грн, що становить 2,05%; індивідуальна процентна ставка в розмірі 747,34 грн, що становить 2,05%; базова процентна ставка - в розмірі 766,50 грн, що становить 2,10%. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] підлягають задоволенню. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК «Ейс» витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року; додатковою угодою №25770706754 до договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року та актом прийому - передачі наданих послуг від 29 травня 2025 року. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн підлягають стягненню з [PERSON] . Відповідач доводів щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявив. Згідно з статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved