Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

До Славутицького міського суду Київської області через систему «Електронний Суд» надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника Пархомчук С.В. просить стягнути із [PERSON] («Код ІНН: [NUMBER] , СТ372847 Славутичским ГС управления ГМС Украини в Киевской области. Дата народження: [INFO] Адреса проживання: [ADDRESS] ») на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» (місцезнаходження 01042, Україна, місто Київ, вулиця Саперне Поле, будинок, 12, інше, нежитлове приміщення 1008, код ЄДРПОУ 44334170) заборгованість за Кредитним договором № 3555101093/510669 від 15.03.2020 року, в сумі 6940,00 грн., яка складається з:·Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2000,00 гривень; Прострочена за комісіями і відсотками в розмірі 4940,00 грн. та судові витрати: 2 422,40 грн. сплаченого судового збору. Позовні вимоги\~мотивовані тим, що 15.03.2020 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3555101093/510669 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Відповідно до Кредитного договору, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 2000,00 гривень, Дата надання кредиту: 15.03.2020 року, Строк кредиту : 30 днів, Валюта кредиту: UAH, Цільове призначення - на споживчі потреби, Стандартна процентна ставка 1,90% в день. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 28.03.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 6940,00 грн., яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2000,00 гривень та прострочена заборгованість за процентами в розмірі 4940,00 гривень. Відповідно до Кредитного договору, укладення цього договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт www.eurogroshi.com.ua або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Згідно з Кредитним договором Кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінеті, що має наступні реквізити №5168 - 74xx - xxxx 5808 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. На підтвердження виконання Товариством умов Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку, відповідно до якої 15.03.2020 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № 5168 - 74xx - xxxx - 5808, що являється доказом видачі кредитних коштів. На виконання вимог ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повідомляє, що останнім на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 3555101093/510669 від 15.03.2020 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена Відповідачем без виконання. 20.08.2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-20/08/2021 відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» відступило до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 3555101093/510669 від 15.03.2020 укладеним з [PERSON] . 25.08.2021 року ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов. договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 3555101093/510669 від 15.03.2020 укладеним з [PERSON] до ТОВ «ФК АЙКОНС» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] . Ухвалою судді\~від 26\~серпня 2025\~року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 24.09.2025 року, яке було знято з розгляду та призначено на 22.10.2025 року. Ухвалою судді від 22 жовтня 2025 року на підставі ст. 223 ЦПК України судовий розгляд справи відкладено до 27.11.2025 року. 27.11.2025\~року від представника відповідача адвоката Гармаш М.Ю. до суду надійшла заява про застосування строку позовної давності. Договір кредиту №3555101093/510669, наданий позивачем, датовано 15.03.2020. Згідно з п.1.2 договору кредиту №3555101093/510669 від 15.03.2020, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 13.04.2020. Таким чином, строк позовної давності сплив 13.04.2023 року. 27.11.2025\~року від представника відповідача адвоката Гармаш М.Ю. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Посилаючись на те, що договір кредиту №3555101093/510669 від 15.03.2020, а також його додатки, надані позивачем не можуть вважатися допустимими, оскільки не містять підписів Відповідача, а також Позивачем не надано належних доказів підписання такого договору в електронній формі. Єдиним доказом, яким Позивач обґрунтовував факт підписання договору є довідка про ідентифікацію (номер і дата відсутні) ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА». Однак, даний документ має сумнівний характер та не має обов`язкових реквізитів, оскільки неможливо встановити дату його складання, а також дана довідка не підтверджує надсилання коду на номер телефону в розумінні ч.2 ст.78 ЦПК України. Також Позивачем не надано доказів перерахування кредиту Відповідачу, зокрема платіжних документів з необхідними реквізитами, передбаченими Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затв. ПНБУ 21.01.2004 №22, чинною станом на 15.03.2020. Отже, фактично сумнівний характер наданих Позивачем доказів дозволяє зробити висновок про невиконання обов`язку доказування, передбаченого ст.81 ЦПК України, що вказує на безпідставність позовних вимог. Щодо завищеного розміру боргу. З позовної заяви вбачається, що Позивач просить стягнути заборгованість у сумі 6940,00 грн., з яких 2000,00 грн. тіло кредиту, 4940,00 грн. відсотки за користування кредитом. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору №3555101093/510669 від 15.03.2020, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 13.04.2020. Згідно з п.1.3 кредитного договору №3555101093/510669 від 15.03.2020, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 693,5% річних від суми кредиту в розрахунку 1,9% на добу. З огляду на положення ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Таке правозастосування узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.03.2018 року по справі №444/9519/12 та у постанові від 11.07.2018 по справі №366/1088/16-ц. Також, з огляду на положення ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%, отже, максимальний розмір нарахованих відсотків за даним договором може становити не більше, аніж 600,00 грн. Отже, з урахуванням зазначеного сума, яку Позивач просить стягнути з Відповідача є явно завищеною, оскільки з урахуванням положень ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, ст. 8, 21 Закону України «Про споживче кредитування», не може в даному випадку перевищувати 2600,00 грн. Щодо завищеного розміру витрат на правову допомогу. З позовної заяви вбачається, що Позивач просить стягнути витрати на правову допомогу у сумі 12922,00 грн., що є очевидно завищеним, оскільки перевищує навіть розмір кредиту, який Позивач вважає наданим Відповідачу. При цьому, згідно з ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Водночас дана справа відноситься до справ незначної складності, оскільки в ухвалі про відкриття провадження вирішено її розглядати в спрощеному провадженні. Обсяг матеріалів справи є невеликим. Окрім того, ціна позову становить 6940,00 грн., тож розмір витрат на правову допомогу в розмірі 12922,00 грн. є явно завищеним та в два рази перевищує ціну позову. Ухвалою від 27.11.2025 року відкладено розгляд справи до 09.12.2025 року, для надання часу позивачу підготувати відповідь на відзив. 28.11.2025\~року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому ознайомившись з відзивом на позовну заяву, вважають його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 15.03.2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА » та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3555101093/510669. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Верховним Судом у постанові від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19, наголошено, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Згідно з матеріалами справи, між Первісним кредитором та Відповідачем було укладено кредитний договір в електронній формі, підписання якого здійснювалося шляхом застосування електронного підпису Відповідача Зазначений підпис було сформовано із використанням одноразового ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону, зазначений Відповідачем під час укладення договору. Відповідач, діючи добровільно та усвідомлено, без жодного зовнішнього тиску чи примусу, скористався доступом до мережі Інтернет та перейшов на офіційний веб-сайт Первісного кредитора, де самостійно, з використанням інтегрованого калькулятора, обрав бажану суму кредиту та строк кредитування. Після цього ним було надано персональні дані, зокрема реквізити банківської картки, на яку в подальшому були зараховані кошти. У процесі укладення правочину Відповідач пройшов передбачені етапи ідентифікації та підтвердження наміру укласти кредитний договір, за результатами чого між сторонами було укладено договір у встановленому законом порядку. Одночасно з переходом на сторінку ознайомлення з офертою, Первісним кредитором генерується та відправляється, на номер телефону вказаний позичальником в заявці на кредит, персональний одноразовий ідентифікатор, який використовується позичальником для підписання електронного договору. Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме - акцептом в розумінні ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже, доводи Відповідача щодо не укладеності кредитного договору є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами, що підтверджують факт укладення договору в електронній формі відповідно до вимог законодавства. У відповідності до умов укладеного кредитного договору, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану Позичальником при укладанні кредитного договору. Первинний кредитор у своїй господарській діяльності з метою переказу та приймання грошових коштів за договорами позики користується фінансовими послугами платіжних провайдерів. Верифікація банківської картки відбувається за допомогою сертифікованих платіжними системами Visa та MasterCard сервісів, зокрема WayForPay, Ipay, Platon. Захист реквізитів карт у базах даних таких сервісів відповідає міжнародному стандарту PCI DSS. Під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на веб - сайті первинного кредитора, для надання платіжних реквізитів Товариству, кожен клієнт після натискання кнопки «Додати карту» автоматично перенаправляється на сайт відповідного платіжного провайдера, де вводить необхідні дані для проведення розрахунків та надає свої платіжні реквізити. Після блокування коштів клієнт повертається на веб-сайт Товариства. До бази даних Товариства від платіжного сервісу надходить виключно частина номеру картки та токен, згенерований платіжним сервісом, що забезпечує безпеку збереження інформації. Ні Первісний кредитор, ні Позивач не мали і не мають доступу до повного номера банківської картки Відповідача, оскільки ця інформація є банківською таємницею. Отже, доступ до повного номера банківської картки, а також до виписки по картковому рахунку, на який були зараховані кредитні кошти, має виключно банк-емітент та безпосередньо власник зазначеної картки, тобто Відповідач. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може самостійно отримати виписку по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак Відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що зазначений картковий рахунок йому не належить. Отже, на виконання пункту 1.4 Договору, перерахування коштів було здійснено первісним кредитором через платіжного провайдера ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» (Platon), яке надає первісному кредитору послуги з переказу коштів, зокрема на банківський рахунок Відповідача за реквізитами банківської картки, зазначеної ним під час реєстрації. Зазначені обставини підтверджуються листом ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» з якого вбачається, що 15.03.2020 о 21:15:08 було проведено транзакцію на суму 2 000,00 грн, маска картки - [NUMBER] . За таких обставин Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання відповідно до умов кредитного договору, здійснивши перерахування кредитних коштів на банківську платіжну картку( [NUMBER] ), реквізити якої були надані самим Позичальником. В обґрунтування своїх вимог Позивач надав суду інформаційну довідку ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» (технологічного оператора платіжних послуг), яка підтверджує зарахування кредитних коштів. Зазначений документ містить відомості щодо суми перерахованих кредитних коштів, дати їх зарахування, а також реквізитів карткового рахунку, що повністю узгоджується з нормами Закону. Відповідач, укладаючи кредитний договір з ТОВ «КУ«ЄКГ», погодився на наступні умови, передбачені кредитним договором. Відповідно п.1.1. за цим Договором, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000.00 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.1.2. за цим Договором, Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 13.04.2020. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п.1.3. за цим Договором, За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 693,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,9% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Відповідно п.2.3. за цим Договором, Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Таким чином, порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами є наступним. Згідно з умовами Кредитного договору стандартна процентна ставка встановлена у розмірі 1,9% від суми основного боргу. Враховуючи, що розмір наданого кредиту становить 2 000,00 грн, розмір щоденних процентів за користування кредитом складає: 2 000,00 грн х 1,9 % : 100 % = 38,00 грн на день. У зв`язку з невиконанням Відповідачем зобов`язань за Кредитним договором заборгованість була нарахована за 130 календарних днів, що включають: 30 днів строку користування кредитом, передбаченого п. 1.2 Договору та 100 днів пролонгації, визначених п. 2.3 Договору. Таким чином, загальна сума нарахованих процентів становить: 38,00 грн х 30 днів = 1 140,00 грн. 38,00 грн х 100 днів = 3 800,00 грн. Загальна заборгованість за Кредитним договором становить: 2 000,00 грн - сума основного боргу; 4 940,00 грн - нараховані проценти; Усього: 6 940,00 грн. Таким чином, Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Під час подання позовної заяви Позивач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справ у розмірі 12 922,40 грн., які складаються з витрат на судовий збір (2 422,40 грн) та витрат на професійну правову допомогу, яка орієнтовно становила 10 500,00 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 04.12.2025\~року від представника відповідача адвоката Гармаш М.Ю. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. Заперечуючи аргументам Відповідача щодо відсутності допустимих доказів факту перерахування коштів, Позивач зазначає, що на виконання пункту 1.4 Договору, перерахування коштів було здійснено первісним кредитором через платіжного провайдера - ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» (Platon), яке надає первісному кредитору послуги з переказу коштів, зокрема на банківський рахунок Відповідача за реквізитами банківської картки, зазначеної ним під час реєстрації. Зазначені обставини підтверджуються листом ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» з якого вбачається, що 15.03.2020 о 21:15:08 було проведено транзакцію на суму 2 000,00 грн, маска картки - [NUMBER] . Однак, даний документ має сумнівний характер та не має обов`язкових реквізитів платіжного документа, передбачених Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затв. ПНБУ 21.01.2004 №22. З позовної заяви вбачається, що Позивач просить стягнути заборгованість у сумі 6940,00 грн., з яких 2000,00 грн. - тіло кредиту, 4940,00 грн. відсотки за користування кредитом. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору №3555101093/510669 від 15.03.2020, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 13.04.2020. Згідно з п.1.3 кредитного договору №3555101093/510669 від 15.03.2020, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 693,5% річних від суми кредиту в розрахунку 1,9% на добу. З огляду на положення ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом - припиняється. Таке правозастосування узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2018 у справі 202/4494/16-ц, від 28.03.2018 року по справі №444/9519/12 та у постанові від 11.07.2018 по справі №366/1088/16-ц. Отже, з урахуванням зазначеного сума, яку Позивач просить стягнути з Відповідача є явно завищеною, оскільки з урахуванням положень ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України, ст.21 Закону України «Про споживче кредитування», не може в даному випадку перевищувати 3140,00 грн. Щодо завищеного розміру витрат на правову допомогу. З позовної заяви вбачається, що Позивач просить стягнути витрати на правову допомогу у сумі 12922,00 грн., що є очевидно завищеним, оскільки перевищує навіть розмір кредиту, який Позивач вважає наданим Відповідачу. При цьому, згідно з ч.4, 5 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Водночас дана справа відноситься до справ незначної складності, оскільки в ухвалі про відкриття провадження вирішено її розглядати в спрощеному провадженні. Обсяг матеріалів справи є невеликим. Окрім того, ціна позову становить 6940,00 грн., тож розмір витрат на правову допомогу 10500,00 грн. є явно завищеним та майже в два рази перевищує ціну позову, а також не відповідає критеріям розумності, пропорційності, економічної доцільності. Таким чином, вважають за доцільне клопотати перед судом про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В призначене судове засідання 09.12.2025 року сторони не з`явились. Позивач свого представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджено довідкою про отримання електронного документа в кабінет «Електронного суду». В позовній заяві, відповіді на відзив зазначили клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Гармаш М.Ю. в судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Від представника Гармаш М.Ю. у запереченнях зазначено клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Згідно з ч. 2 ст.\~247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом, з матеріалів справи встановлено, що 15.03.2020 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3555101093/510669 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Відповідно до п. 1.1 Договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000.00 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності (далі\~кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 1.2 Договору Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 13.04.2020. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п. 1.3 Договору за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 693,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,9% (процентів) на добу. Тип процентної ставки\~фіксована. 1.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Згідно з п. 2.3 Договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У відповідності до п. 4.3 Договору у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 100 (ста) календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту № 3555101093/510669 є графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту. Факт надання [PERSON] кредитних коштів підтверджується листом ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» №2025-ПО/209 від 09.07.2025 року, згідно з яким 15.03.2020 року на картку № [NUMBER] перераховано грошові кошти у розмірі 2000,00 грн. Крім того, суд враховує, що відповідачем не заперечується факт укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та користування ними. З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 3555101093/510669 вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 6 940,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту\~2 000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 4 9400,00 грн. 20.08.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-20/08/21, у відповідності до умов якого право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3555101093/510669 перейшло до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП». 25.08.2021 року між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ « ФК «АЙКОНС» укладено договір №1-25/08/2021, у відповідності до умов якого право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3555101093/510669 перейшло до ТОВ «ФК «АЙКОНС» . На поштову адресу боржника позивачем 31.03.2025 року було відправлено вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором. За змістом Договору факторингу перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. У п. 1 ч. 1 ст. 512 та ст. 514\~ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №1-25/08/2021 від 25.08.2021 ТОВ « ФК «АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] ІПН [NUMBER] в сумі 6940,00 гривень. Договором факторингу передбачено зобов`язання первісного кредитора перерахувати на банківський рахунок будь-які грошові кошти, отримані від боржників на виконання ними своїх зобов`язань за договорами позики, право вимоги за якими відступлено фактору, після передачі права вимоги до фактора. Таким чином, у разі сплати [PERSON] коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ « ФК «АЙКОНС» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. Як вбачається з довідки Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 15-08/1162, відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 02.07.1997 року по теперішній час. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. За нормою ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Статтею 629\~ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст.\~625\~ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 612\~ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.\~513\~ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до статей 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 15.03.2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА » та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3555101093/510669 в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» зобов`язалось надати позичальнику кредит у сумі 2 000,00 грн. ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» належно виконало умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 2 000,00 грн. Позичальник, у свою чергу, не виконав зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів, допустивши заборгованість за договором за тілом кредиту у розмірі 2 000,00 грн. та нарахованими відсотками у сумі 4940,00 грн. У зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання, зазначені суми підлягають стягненню з відповідача. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на нарахування процентів поза строком кредитного договору, оскільки п. 4.3 Договору передбачено, що у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 100 (ста) календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. Підписуючи кредитний договір відповідач погодився з визначеними договором умовами кредитування. Дослідивши кредитний договір та наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд доходить висновку, що проценти нараховувалися у погоджений сторонами строк - 100 днів, а відтак заборгованість за процентами у розмірі 4 940,00 грн нарахована правильно та підлягає стягненню з відповідача. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №3555101093/510669 від 15.03.2020 року в розмірі 6 940,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2 000,00 грн. та прострочена заборгованість за процентами в розмірі 4 940,00 грн. Щодо правових підстав для застосування позовної давності. Відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст.257 ЦК України). Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 20\~травня 2020\~року №392\~« Про\~встановлення карантину\~з метою\~запобігання поширенню\~на території\~України гострої\~респіраторної хвороби\~COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Законом України\~від 30\~березня 2020\~року №540-ІХ\~« Про\~внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів\~України,\~спрямованих на\~забезпечення додаткових\~соціальних економічних\~гарантій у\~зв`язку\~з поширенням\~коронавірусної хвороби\~COVID-19» (далі Закон №540-ІХ) розділ Прикінцеві та\~перехідні положення\~ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12, яким передбачено, що строки, визначені, зокрема, статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Закон України\~від 30\~березня 2020\~року №540-ІХ набрав чинності 02.04.2020. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 27\~червня 2023\~року №\~651\~«Про відміну\~на території\~України карантину,\~встановленого з\~метою запобігання\~поширення на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України\~«Про затвердження\~Указу Президента\~України « Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Пунктом 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Пунктом 19 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента\~України «Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні» від\~24\~лютого 2022\~року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Враховуючи те, що на всій території України було запроваджено карантин, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, введення на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено та який діє на час розгляду справи, а перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану, то позивач звернувшись до суду з цим позовом 21 липня 2025 року, просить стягнути кошти за договором від 15.03.2020 року, тобто у межах продовженого Законом №\~540-ІХ строку давності, оскільки строк позовної давності не сплинув. З урахуванням наведеного, оскільки станом на час розгляду справи заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК АЙКОНС» не сплачена, при цьому суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача, є правомірними, а тому підлягають задоволенню. СУДОВІ ВИТРАТИ. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «АЙКОНС» задоволено в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Щодо вимоги\~позивача про\~стягнення витрат\~на правничу\~допомогу в розмірі 10 500,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно ч. 3 ст.\~141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження отриманих правничих послуг позивач надав: копію договору про надання правової допомоги №16/06/2025 від 16.06.2025 року, копію акту про отримання правової допомоги від 15.09.2025 року, згідно якого адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з [PERSON] на суму 10500,00 грн., копію рахунку, копію платіжної інструкції №11978 від 15.09.2025 року, згідно якої ТОВ «ФК АЙКОНС» сплатило на користь адвоката Пархомчука С.М. грошові кошти у розмірі 10500,00 грн., згідно договору про надання правової допомоги від 16.06.2025 року. Таким чином, суд враховує правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18, враховуючи фактичний обсяг наданих Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» юридичних послуг, співмірність суми витрат із складністю справи та відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), суд доходить висновку, що дана справа є незначної складності й не потребувала заявленого позивачем часу для підготовки процесуальних документів адвокатом, виходячи з співмірності заявлених вимог, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу на стадії розгляду у розмірі 10500,00 грн. підлягають частковому задоволенню у розмірі 3000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved