Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. Позовну заяву мотивує тим, що протягом останніх років у позивача з відповідачем погіршилися відносини, виникли непорозуміння, в кінцевому результаті це призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують жодних подружніх стосунків. Сім`я розпалася та існує лише формально. Подальше збереження шлюбу неможливе. Ухвалою суду від 04.09.2025 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 03.10.2025 року призначено подружжю строк для примирення два місяці. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, зазначила, що у наданий подружжю строк сторони не примирилися. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову. Подав до суду відзив на позов, в якому зазначає, що час від часу в них дійсно виникають непорозуміння які притаманні кожній сім`ї, ніколи це не перестало ні у скандали ні в якісь серйозні конфлікти, ніколи не йшла мова про розірвання шлюбу. Іноді у них виникають розбіжності з тих чи інших питань, але їм завжди вдавалось вирішити шляхом розмов та поступок один одному. Ввважає, що теперішня поведінка позивачки не свідчить про її дійсний намір розірвати шлюб. Відповідач переконаний, що рішення про подачу позовної заяви про розірвання шлюбу є спонтанним, прийнятим на емоціях та без усвідомлення настання реальних наслідків. Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 09 жовтня 1982 року, [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] ) зареєстрували шлюб 09 жовтня 1982 року, актовий запис №14, місце реєстрації: Малинська сільська рада Березнівського району Рівненської області. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved