Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідачки. 1. 02.06.2025 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Факторинг Партнерс»(далі позивач та або ТОВ «Факторинг Партнерс»), в особі представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідачка та/або позичальник) з вимогами про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит № 30861335 від 19.03.2024 року на суму 15570,00 гривень, витрат на правничу допомогу та суми сплаченого судового збору. 2. Свої вимоги мотивує тим, що 19.03.2024 року між ТОВ «ЕКО ФІН» (Первісний кредитор) та відповідачкою укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 30861335 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідачка підписала Договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Відповідно до умов Договору Первісний кредитор взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на умовах: сума кредиту 3000,00 гривень; строк користування кредитними коштами 730 днів, з 19.03.2024 року та закінчується 18.03.2026 року (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду; проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становить 0,01% за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 1,0% за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Первісний кредитор свої зобов`язання виконав в повному обсязі. 05.05.2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір № 05-05/25 відповідно до якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за Кредитними договорами, в тому числі за Договором № 30861335. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 30861335 від 19.03.2024 року, становить 15570,00 гривень, з яких: заборгованість за основними зобов`язаннями 3000,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12390,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 180,00 гривень. У зв`язку з вищевикладеним у позивача виникло право на звернення до суду з відповідним позовом. 3. Відповідачка відзив на позов не надала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але в прохальній частині позовної заяви, зокрема, просив справу розглядати у його відсутність. (а.с. 5) 5. 18.06.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. (а.с. 16-17) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2025 року цивільна справа № 496/3229/25 була передана на розгляд головуючій судді Портній О.П. (а.с. 9) 7. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 8. Ухвалою\~Біляївського районного\~суду Одеської\~області від 12.06.2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 12-14) 9. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 02.09.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. (а.с. 217-218) 10. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 11. Оскільки відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, яке повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 215) та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області в мережі Інтернет (а.с. 220), в судове засідання не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 12. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 13. Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 13.05.2024 року у справі № 755/4829/23, останній зазначив, що суд зробив правильний висновок, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). 14. Верховний Суд у своїй Постанові від 29.04.2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 15. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 16. Судом встановлено, що з метою отримання фінансових послуг 19.03.2024 року [PERSON] звернулася до ТОВ «ЕКО ФІН» та підписала Анкету клієнта фізичної особи. (а.с. 118-121) 17. 19.03.2024 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та [PERSON] , було укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 30861335, який підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) MzI5MmFm. (а.с. 34-55) 18. За умовами Договору, кредит надається в загальному розмірі 3000,00 гривень. Строк користування кредитними коштами складає 730 днів, який починається з 19.03.2024 року та закінчується 18.03.2026 року (включно) та складається з дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 01.04.2024 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 716 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 18.03.2026 року (дата остаточного погашення заборгованості). Процентна ставка за: дисконтний (пільговий) період 3,65% річних (0,01% денна); поточний період 365% річних (1% денна). 19. Додатками до Кредитного договору № 30861335 від 19.03.2024 року є Графік розрахунків (платежів) (а.с. 56-84) та Інформаційне повідомлення (а.с. 85-86), які підписані позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) MzI5MmFm. 20. На виконання Первісний кредитором переддоговірних обов`язків, позичальницю було ознайомлено з Паспортом споживчого кредиту, який підписаний позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) MzI5MmFm. (а.с. 88-96) 21. На підтвердження виконання Первісним кредитором взятих на себе за Кредитним договором зобов`язань, до матеріалів справи долучено скрін екрану, з якого вбачається, що 19.03.2024 року транзакція № 41086 97740 51674 виконана успішно. (а.с. 125) 22. Відповідно до копії довідки про здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» підтвердило, що було здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: № платіжної інструкції: 30861335_1710869774, надавач платіжних послуг: ТОВ «ПрофітГід», код ЄДРПОУ 39932827, ліцензія на переказ коштів без відкриття рахунку НБУ № 21/991-рк від 29.05.2023 року, платник ТОВ ЕКО ФІН, код 43564082, № транзакції 41086-97740-51674, дата/час здійснення переказу коштів 2024-03-19 19:36:15, сума переказу, грн 3000,00, № платіжної картки отримувача [NUMBER] , емітент платіжної картки отримувача MONOBANK, код авторизації 609152, код RRN 407919765584, призначення переказу [PERSON] , 3029322928, Кредитний договір № 30861335 від 19.03.2024. (а.с. 126) 23. З виписки за кредитом перед ТОВ «ЕКО ФІН», вбачається, що [PERSON] станом на 05.05.2025 року має заборгованість в розмірі 15390,00 гривень, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 3000,00 гривень; заборгованість за відсотками 12390,00 гривень. (а.с. 128-139) 24. 05.05.2025 року ТОВ «ЕКО ФІН» (Первісний кредитор) та ТОВ «Факторинг партнерс» (Новий кредитор) уклали Договір № 05-05/25, згідно умов якого Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у повному обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за Договором позики/Договором про споживчий кредит/Кредитним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором. (а.с. 141-159) 25. З копії платіжної інструкції № 0521560000 від 12.05.2025 року вбачається, що ТОВ «Факторинг партнерс» взяті на себе зобов`язання за Договір № 05-05/25 виконало в повному обсязі. (а.с. 160) 26. Відповідно до копій Акту прийому-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді за Договором № 05-05/25 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 05.05.2025 року, від 05.05.2025 року (а.с. 161), Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді за Договором № 05-05/25 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 05.05.2025 року та витягу з нього, ТОВ «Факторинг партнерс» отримало право вимоги до відповідачки: сума основного боргу за кредитом 3000,00 гривень; сума заборгованості за нарахованими процентами 12390,00 гривень; загальна сума заборгованості 15390,00 гривень. (а.с. 162-163, 164) 27. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Кредитним договором, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, станом на 12.05.2025 року, [PERSON] має заборгованість в розмірі 15570,00 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту 3000,00 гривень, заборгованість за відсотками 12570,00 гривень. (а.с. 140) 28. Листом № БТ/Е-14808 від 06.10.2025 року АТ «Універсал Банк» повідомило суду, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Номер телефону [NUMBER] був фінансовим номером телефону за платіжною карткою № [NUMBER] , та знаходився в анкетних даних [PERSON] (а.с. 223) 29. З руху коштів по картці від 26.09.2025 року, за період з 19.03.2024 року по 29.03.2024 року, клієнт [PERSON] , вбачається, що позичальник грошові кошти отримала та користувалася ними. (а.с. 224-225) V. Оцінка Суду. 30. 30. В ч. 1 ст. 14 ЦК України закріплено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 31. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 32. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 33. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 34. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання це таке правовідношення, в якому управомочна особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник. 35. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. 36. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 37. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 38. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 39. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 40. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 41. Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. 42. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 43. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 44. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 45. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 46. За змістом ч. 2 ст. 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 47. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 48. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 49. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 50. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 51. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.09.2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 52. Обґрунтовуючи право на стягнення заборгованості, позивач надав суду копії Договору про споживчий кредит/Кредитний договір № 30861335 від 19.03.2024 року, Договору № 05-05/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 05.05.2025 року з додатками, лист АТ «Універсал Банк» та рух коштів по картці відповідачки. 53. З наданих позивачем документів вбачається, що первісний кредитор свої зобов`язання виконав в повному обсязі. Натомість, в порушення вимог Закону, відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула. 54. Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. 55. Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). 56. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. 57. За змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 58. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 59. Відповідно положень ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 60. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 61. Таким чином, з огляду на викладене вище, виходячи із фактичних обставин справи, умов чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 62. Також, відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. 63. Частинам 10, 11 ст. 265 ЦПК України кореспондують норми ч.ч. 11, 12 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», які конкретизують порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за алгоритмом (формулою), визначеним у рішенні суду. Зокрема врегульовано, що якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку. 64. Правила ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України встановили виняток із зазначеного загального правила, надавши суду повноваження за результатами з`ясування характеру та правової природи матеріальних відносин між сторонами у справах про стягнення боргу, на який нараховують відсотки або пеню, продовжити нарахування відсотків або пені на період після ухвалення такого судового рішення. Правова мета приписів ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України передовсім полягає у наданні суду повноважень поширити дію постановленого ним рішення і продовжити нарахування пені або відсотків на майбутнє поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті заявлених позовних вимог про стягнення відповідних пені або відсотків, що має на меті позбавити кредитора потреби звертатися до суду з позовом про стягнення пені або відсотків за наступні періоди невиконання зобов`язання після того, як було ухвалено судове рішення. Формулювання вказаних норми процесуального права визначають право, а не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, як-от: майнового стану відповідача, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великою Палати Верховного Суду від 05.06.2024 року у справі № 910/14524/22. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 65. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 66. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 67. Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року справа № 826/1216/16, від 12.09.2019 року справа № 9901/350/18. 68. Враховуючи, що представник позивача надав копію Договору № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року з додатками (а.с. 173-180), копію прайс-листа (а.с. 181-182), копію Заявки на надання юридичної допомоги № 18 від 06.05.2025 року (а.с. 183), копію Витягу з Акту № 10 про надання юридичної допомоги від 20.05.2025 року, від 20.05.2025 року (а.с. 187), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідачки на користь позивача витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги у розмірі 9000,00 гривень. 69. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 70. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 71. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжної інструкції № 0524320004 від 26.05.2025 року (а.с. 6), позивачем було сплачено 2422,40 гривні судового збору, який підлягає стягненню з відповідачки.

Outcome: approved