Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Представник позивача Киричук Г.М., через систему «Електронний суд», звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитними договорами №2001174834801 від 22.11.2018 розмірі 23433,86 грн.; №1011022531 від 30.12.2022 у розмірі 22817,11 грн., що в загальному розмірі становить 46250,97 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 22.11.2018 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №2001174834801 на підставі якого відповідачу наданий кредит у розмірі 17129,00 грн. Відповідач належним чином у мови договору не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 23433,86 грн. 30.12.2022між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №1011022531 на підставі якого відповідачу наданий кредит у розмірі 20303,35 грн. Внаслідок невиконання умов договору №1011022531 від 30.12.2022 утворилась заборгованість у розмірі 22817,11 грн. Внаслідок неналежного виконання відповідачем вказаних кредитних договорів утворилась заборгованість у загальному розмірі 46250,97 грн., які представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача. Представник позивача у судове засідання не прибув у позовній заяві просив праву розглянути за його відсутності. Зазначив, що проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, що підтверджується її розпискою, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не сповістила, відзив на позовну заяву не надала. Суд дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. 22.11.2018 між АТ «Перший Український міжнародний Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2001174834801 на підставі якого відповідачу встановлений кредитний ліміт на платіжну картку. Згідно довідки АТ «ПУМБ», відповідачу за договором №2001174834801, кредитний ліміт змінювався з 6000,00 грн. до 20500,00 грн. Відповідач отриманими кредитними грошовими коштами користувався, що підтверджується випискою по рахунку, однак погашення кредиту не здійснював, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 23433,86 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 14887,95 грн., заборгованості за процентами 8545,91 грн., що підтверджується наданим розрахунком. 30.12.2022 між АТ «Перший Український міжнародний Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1011022531. На підставі вказаного договору відповідачу був наданий кредит у розмірі 20303,35 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 30.12.2022 та випискою з рахунку. Відповідач умови договору не виконувала належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 22817,11 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту - 18596,75 грн., заборгованості по процентам 2,7 грн., заборгованості за комісією - 4217,66 грн. Таким чином, загальна сума боргу відповідача перед позивачем за невиконання кредитних зобов`язань складає 46250,97 грн. Договір про споживчий кредит, укладений між сторонами в електронній формі, містить електронний підпис відповідача та представника позивача, тому має силу договору, який укладений в письмовій формі й підписаний сторонами, що відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Викладене відповідає практиці ВС (постанова по справі №524/5556/19). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20). За приписами\~ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно\~ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору,\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 46250,97 грн., що підтверджується наданими позивачем доказами, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. За змістом ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції від 11.03.2025 позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved