Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що, [PERSON] проживала разом із [PERSON] однією родиною як чоловік та жінка за адресою: [ADDRESS] , де вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки тощо. Утім, [INFO] [PERSON] помер, після чого відкрилася спадщина на належне йому майно. Приватним нотаріусом ОМНО була Двоєнкіною Т.О. була відкрита спадкова справа № 68/2024 щодо майна спадкодавця [PERSON] . Після звернення [PERSON] до приватного нотаріуса ОМНО Двоєнкіної Т.О. з приводу отримання консультації про порядок оформлення спадкових прав, їй було роз`яснено, зокрема, щодо необхідності підтвердження факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років часу до відкриття спадщини, тобто до [INFO] та рекомендовано звернутись до суду. У зв`язку з цим, просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] понад сорок років до його смерті, а саме до [INFO] . Суд констатує, що в ході розгляду дано справи представником позивача [PERSON] було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить ухвалити рішення, яким встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] понад п`ять років до його смерті, а саме до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 05.08.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 11.08.2025 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, подала до суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримує та просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача. Представник відповідача Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 01.01.2024 року. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса ОМНО Двоєнкіної Т.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви [PERSON] № 161 від 25.06.2024 року. На підставі вищевказаної заяви приватним нотаріусом ОМНО Двоєнкіною Т.О. було заведено спадкову справу № 68/2024 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса ОМНО Двоєнкіної Т.О. з приводу отримання консультації про порядок оформлення спадкових прав, та їй було роз`яснено, зокрема, щодо необхідності підтвердження факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років часу до відкриття спадщини, тобто до [INFO] та рекомендовано звернутись до суду, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією листа приватного нотаріуса ОМНО Двоєнкіної Т.О. № 304/02-14 від 25.06.2024 року. Суд констатує, що на виконання вимог ухвали суду від 12.11.2024 року про витребування доказів від приватного нотаріуса ОМНО Двоєнкіної Т.О. була отримана належним чином завірена копія спадкової справи № 68/2024 до майна померлого [INFO] гр. [PERSON] . Судом було досліджено наявну в матеріалах справи зазначену вище копію Спадкової справи та встановлено, що інших спадкоємців щодо майна померлого [PERSON] немає, із заявами про прийняття спадщини ніхто, окрім [PERSON] не звертався та у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо заповітів/спадкових договорів залишених [PERSON] . Позивачка [PERSON] вказує на те, що понад сорок років остання проживала разом із [PERSON] однією родиною як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки тощо. З наявного в матеріалах справи Акту про фактичне місце проживання від 15.03.2025 року, складеного ОСОН КМ «Крива Балка» вбачається, що гр. [PERSON] , [INFO] , фактично проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Громадянка [PERSON] понад 35 років, проживала за вищевказаною адресою однією сім`єю без шлюбу, разом із громадянином [PERSON] , та вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] , громадянка [PERSON] на даний час проживає за вищевказаною адресою. Факт проживання однією сім`єю підтверджують сусіди: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Окрім того, в матеріалах справи наявні письмові пояснення [PERSON] , [INFO] від 22.04.2025 року, до яких долучено копію паспорта громадянина України Серії [NUMBER] виданого Котовським МРВ УМВС України в Одеській області від 08.12.1999 року, в яких остання вказує на те, що вона була знайома із [PERSON] із 2006 року по день його смерті, а саме [INFO] , а також знайома із [PERSON] із 2006 року, з моменту початку її проживання із [PERSON] однією сім`єю. [PERSON] був інвалідом ІІІ групи, оскільки був без ноги. [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] . Оскільки, [PERSON] є сусідкою, то їй відомо про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, разом робили ремонт у будинку та на прибудинковій території. [PERSON] готувала їжу для родини, обробляла ділянку біля будинку, прибирала в оселі, прала речі. [PERSON] та [PERSON] до його смерті виконували всі обов`язки притаманні сім`ї. Як вбачається із наявних в матеріалах справи письмових пояснень [PERSON] , [INFO] від 21.04.2025 року, до яких долучено копію паспорта громадянина України старого зразка Серії [NUMBER] виданого Ленінським РВ УМВС України в Одеській області від 15.12.1997 року, останній був знайомий із [PERSON] із 1988 року та по день смерті останнього, а саме [INFO] . [PERSON] знайомий із [PERSON] із 1988 року, із моменту коли вона почала проживати разом із [PERSON] однією сім`єю. [PERSON] був інвалідом ІІІ групи, оскільки був без ноги. [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] . Оскільки, [PERSON] є сусідом, то йому відомо особисто, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані сімейним побутом, разом робили ремонт будинку. [PERSON] готувала їжу для сім`ї, прибирала в оселі, прала речі. [PERSON] та [PERSON] до його смерті виконували всі обов`язки притаманні сім`ї. В матеріалах справи наявні письмові пояснення [PERSON] , [INFO] від 21.04.2025 року, до яких долучено копію паспорта громадянина України Серії [NUMBER] виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 22.03.1996 року, в яких остання вказує на те, що була знайома із [PERSON] із 2002 року по день його смерті. Також знайома із [PERSON] із 2002 року, коли вона проживала із [PERSON] однією сім`єю. [PERSON] був інвалідом ІІІ групи, оскільки був без ноги. [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] (поштова адреса: [ADDRESS] ). Оскільки, [PERSON] є сусідкою, то їй відомо особисто, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, разом робили ремонт у будинку. [PERSON] готувала їжу для сім`ї, обробляла ділянку біля будинку, прибирала оселю, прала речі. [PERSON] та [PERSON] до його смерті виконували всі обов`язки які притаманні сім`ї. Як вбачається із наявних в матеріалах справи письмових пояснень [PERSON] , [INFO] від 28.04.2025 року, до яких долучено копію паспорта громадянина України старого зразка Серії [NUMBER] виданого Ленінським РВ УМВС України в Одеській області від 01.11.2001 року, остання була знайома із [PERSON] із 1980 року по день його смерті [INFO] . Також, свідок знайома із [PERSON] із 1980 року, коли вона проживала із [PERSON] однією сім`єю. [PERSON] був інвалідом ІІІ групи, оскільки був без ноги. [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] . Оскільки, [PERSON] є сусідкою, то їй відомо особисто, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, разом робили ремонт. [PERSON] готувала їжу, обробляла територію біля будинку, прибирала в оселі, прала речі. [PERSON] та [PERSON] до його смерті виконували всі обов`язки які притаманні сім`ї. В матеріалах справи наявна копія Медичної карти амбулаторного хворого № 3576/09 від 02.04.2009 року, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (абзац перший частини другої статті 3 СК України). Згідно приписів ч. 4 ст. 3 СК України сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких. Що не суперечать моральним засадам суспільства. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)». Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, оскільки факт спільного проживання сам по собі без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склалися та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю. Вказаний висновок сформовано у постанові КЦС/ВС від 04.12.2023 року за результатами розгляду справи № 543/563/22, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Суд доходить переконання про доведеність факту спільного проживання позивачки [PERSON] та [PERSON] як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 1980 року по день смерті останнього, а саме [INFO] , що підтверджується вищевказаними письмовими поясненнями сусідів. Однак, щодо визначення судом періоду проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу суд зазначає наступне. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. За загальним правилом дії законів та інших правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. На підставі викладеного суд доходить висновку, що не можна встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] до 01 січня 2004 року, оскільки законодавством України, яке діяло до 2004 року, встановлення такого факту не мало правового значення. Суд зазначає, що відповідачем жодним чином не було спростовано та заперечено факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, докази, надані позивачкою в підтвердження її порушеного права є належними, достовірними, допустимими, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даного позову та належному судовому захисті порушених спадкових прав позивача. На підставі та

Outcome: approved