Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

[PERSON] 08.09.2025 року звернулася до Новокодацького районного суду міста Дніпра з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позовних вимог зазначила, що зареєстрували шлюб з відповідачем 30 квітня 2011 року. Шлюб зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №169. Від спільного подружнього життя мають доньку- [PERSON] , [INFO] . Одруження позивача з відповідачем виявилося невдалим, між ними склалися стійкі неприязні відносини, конфлікти. Причиної розпаду сім*ї стало те, що останні не зійшлися характерами та поглядами на життя. Шлюбні відносии та ведення спільного господарства припинено з 2019 року. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали. Сумісне життя і збереження сім*ї стало неможливим. Позивач вважає, що примирення та збереження сім*ї є неможливим у зв*язку з чим просить розірвати шлюб з [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Сторони в судове засідання не з*явились. Від представника позивача адвоката Лалаян Н.А. 09.09.2025 року на адресу суду надійшла заява про рогляд справи у відсутність позивача та її представника. Позов підтримує та просить задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. У судове засідання відповідач повторно не з`явився. Про день, місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 квітня 2011 року. Шлюб зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №169. Від спільного подружнього життя мають доньку- [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносии та ведення спільного господарства між сторонами припинено з 2019 року по причині відсутності взаєморозуміння. Примирення та збереження сім*ї є неможливим. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою, а також для повного та всебічного з`ясовування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність дитини та інші обставини життя подружжя, судом було вжито заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Статтею 51 Конституції України\~та згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує, на цей час разом не мешкає, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. Згідно положень статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача, а отже з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1211.20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved