Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Діючи в інтересах [PERSON] , як її представник, адвокат Степанишина Альона Сергіївна, заходами електронного суду звернулася до Київського районного суду м.Одеси з позовом про припинення спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, в якому просить припинити право спільної сумісної власності на квартиру, загальною площею 77 кв.м, житловою площею 33 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2264722851101; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки квартири, загальною площею 77 кв.м, житловою площею 33 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2264722851101; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/4 частки квартири, загальною площею 77 кв.м, житловою площею 33 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2264722851101. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О. Ухвалою судді від 11.11.25 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Скориставшись своїм правом [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності. Ухвалою суду від 08.12.2025 вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності об`єднати в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування. Адвокат Степанишина А.С., що представляє інтереси [PERSON] , позивача за первинним позовом та відповідача за зустрічним позовом надала до суду заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності. В якій позовні вимоги підтримала просить позов задовольнити та надала заяву про визнання зустрічного позову і просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Адвокат Дідик С.В., що представляє інтереси [PERSON] , відповідача за первинним позовом та позивача за зустрічним позовом, надала суду заяву про визнання первинного позову, а також просить задовольнити зустрічний позов. В заяві зазначено про можливість розгляду справи за її та [PERSON] відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд вважає за можливе проводити підготовче засідання без участі сторін, які подали заяви про розгляд без їх участі, що відповідає вимогам статті 223 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно із частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із частинами 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені таки фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями, які належним чином прийняли спадщину після [PERSON] , який помер [INFO] 20 жовтня 2025 року [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 288/02-31, видану приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською В.В., якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку у праві власності щодо квартири під [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] . Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом вказано наступне: право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, із зазначенням часток кожного з них 1/1… … Враховуючи факт відсутності належної частки у праві спільної власності та смерті [PERSON] - одного із співвласників майна, що належить на праві спільної сумісної власності, а також наявності двох спадкоємців, які належним чином прийняли спадщину після [PERSON] , який помер [INFO] , видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку у праві власності щодо квартири під [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] , не вбачається можливим до виділу часток у праві спільної власності. 16.02.2018 року [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи у шлюбі, були прийняті рішенням виконавчого органу обслуговуючого кооперативу Костанді 162 № 5/46 до асоційованих членів обслуговуючого кооперативу Костанді 162 на підставі їхніх заяв. Вказаним рішенням ОК Костанді 162 ухвалено: Розподілити прийнятим Асоційованим членам наступну квартиру [ADDRESS] . Загальна площа є проектною. Фактична площа підлягає визначенню Бюро технічної інвентаризації. При збільшенні площі квартири асоційований член кооперативу вносить додатковий пай, при зменшенні Кооператив робить перерахунок на частину зайво внесених пайових внесків. Встановити розмір вступного внеску на момент подачі заяви для [PERSON] у сумі 33206 грн. та 50 коп. (тридцять три тисячі двісті шість грн. та 50 коп.), термін сплати вступного внеску до 26 лютого 2018 року для [PERSON] у сумі 33206 грн. та 50 коп. (тридцять три тисячі двісті шість грн. та 50 коп.), термін сплати вступного внеску до 26 лютого 2018 року. Встановити розмір пайового внеску на момент подачі заяви для [PERSON] у сумі 630918 грн. 50 коп. (шістсот тридцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять грн. 50 коп.), термін сплати пайового внеску до 26 лютого 2018 року для [PERSON] у сумі 630918 грн. 50 коп. (шістсот тридцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять грн. 50 коп.), термін сплати пайового внеску до 26 лютого 2018 року. 18.12.2019 року до зазначеного рішення було внесено зміни загальними зборами членів ОК Костанді 162, відповідно до яких: На підставі даних про присвоєння об`єкту будівництва поштової адреси та даних технічної інвентаризації від 20 листопада 2019 року, щодо фактичної загальної площі об`єкта, остаточно розподілити Асоційованим членам ОК «КОСТАНДІ 162» [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 19 вересня 2005 року та [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Київським РВ УМВС України в Одеський області 22 травня 1997 року наступну квартиру [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 23.12.2020 року № 213, виданої ОК Костанді 162 [PERSON] та [PERSON] , вони в повному обсязі (100%) внесли загальній внесок за квартиру [ADDRESS] . 23.12.2020 року між ОК Костанді 162 та [PERSON] , [PERSON] підписано акт прийому-передачі квартири, згідно з яким останні приймають 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] . Вказаний акт прийому-передачі від 23.12.2020 року, довідка про внесення загального внеску за квартиру членами кооперативу ОК Костанді 162 від 23.12.2020 року № 213, рішення ОК Костанді 162 від 16.02.2018 року № 5/46, зміни до вказаного рішення від 23.12.2020 року, а також посвідчення про асоційоване членство в ОК Костанді 162 [PERSON] та [PERSON] стали підставою для здійснення державної реєстрації права власності на квартиру за квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] . Право власності [PERSON] та [PERSON] на вищезазначений об`єкт нерухомого майна було зареєстровано за ними на праві спільної сумісної власності з визначенням розміру частки як 1/1 у кожного, незважаючи на внесення кожним з них своєї частки визначеного пайового внеску. Так, [PERSON] здійснила оплату визначеного їй рішенням ОК Костанді 162 від 16.02.2018 року № 5/46 вступного та пайового внеску у загальному розмірі 664125 грн. У свою чергу, [PERSON] , здійснив оплату визначеного йому рішенням ОК Костанді 162 від 16.02.2018 року № 5/46 пайового внеску у розмірі 664125 грн. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] набули право власності на квартиру [ADDRESS] у рівних частках, здійснивши кожен по половині розміру вкладу у придбання зазначеної квартири. [PERSON] є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . 12 вересня 2024 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською Вікторією Валеріївною була заведена спадкова справа № 42/2024 до спадкового майна [PERSON] . Спадкоємцями, які належним чином прийняли спадщину після [PERSON] , який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] , частка якої у спадщині 1/2 у тому числі з урахуванням 1/4 частки у спадщині, від якої відмовився на її користь син спадкодавця [PERSON] , та дружина [PERSON] , частка якої у спадщині 1/2 у тому числі з урахуванням 1/4 частки у спадщині, від якої відмовився на її користь син спадкодавця [PERSON] . Таким чином, спадкоємцями після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] (відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) та дружина Спадкодавцю [PERSON] належала, зокрема, 1/2 частки квартири, загальною площею 77 кв.м, житловою площею 33 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] по 1/4 частки квартири, загальною площею 77 кв.м, житловою площею 33 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Однак, в процесі оформлення спадкових прав виявилась неможливість видачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину за законом на частку у праві власності щодо вказаної квартири, що належала [PERSON] , з огляду на відсутність визначення часток у праві спільної власності померлого, що стало підставою для звернення сторін до суду з відповідним позовоми. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із частинами першою, третьою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. У постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц, від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18, від 28 липня 2021 року у справі № 148/2418/15, від 13 жовтня 2021 року у справі № 759/10030/18, від 28 грудня 2022 року у справі № 759/7632/20 викладено правовий висновок про те, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Враховуючи зазначене, з метою можливості реалізації [PERSON] свого права як співвласника половини квартири необхідним є припинення права спільної сумісної власності на квартиру, загальною площею 77 кв.м, житловою площею 33 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , та визнання права власності за [PERSON] на 1/2 частки у квартирі з огляду на вищевказані обставини придбання [PERSON] та [PERSON] квартири на підставі рівних вкладів грошових коштів кожного з них. Як було зазначено вище, 20 жовтня 2025 року [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 288/02-31, якою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку у праві власності щодо вищезазначеної квартири, враховуючи факт відсутності належної частки у праві спільної власності та смерті [PERSON] - одного із співвласників майна, що належить на праві спільної сумісної власності, а також наявності двох спадкоємців, які належним чином прийняли спадщину після його смерті. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України) Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1,5.ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.317,319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За нормами ст.391,392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту права є його визнання. Таким чином, суд вважає, що неможливість оформлення права власності спадкоємцями на спадкове майно у встановлений законом спосіб в порядку спадкування порушує законні права власності на спадкове майно [PERSON] так і [PERSON] , а тому позовні вимоги за первинним позовом про припинення спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування і позовні вимоги за зустрічним позовом про визнання права власності є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved