Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №1677971 від 22.03.2021 у розмірі 23277,20 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. Позовна заява обгрунтована тим, що 22.03.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №1677971. Згідно з умов договору позики, за цим договором позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6900 грн на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, одноразовим ідентифікатором. Кредитні кошти були переведені позикодавцем на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] за посередництвом платіжної установи. Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав, позичальник натомість належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав та має заборгованість в розмірі 23277,20 грн, яка складається з: 69000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 16377,20 грн заборгованість за відсотками. Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» 26.10.2021 укладено договір факторингу №2610, за умовами якого, останній набув право грошової вимоги до відповідача за договором позики №1677971 від 22.03.2021. Між ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» та позивачем ТОВ «Фінпром Маркет» 03.04.2023 було укладено договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором позики №1677971 від 22.03.2021. Справа до цього суду надійшла за підсудністю на підставі ухвал Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 24.06.2025 та Берестинського районного суду Харківської області від 22.08.2025, відповідно до ст. 31 ЦПК України. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 15.09.2025 справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті. Задоволено клопотання про витребування доказів, зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» надати докази зарахування позичальнику коштів за договором позики. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 29.10.2025 позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 05.11.2025 розгляд справи був продовжений. Представник позивача в судове засідання не з`явився, заявив про розгляд справи за його відсутності, проти вирішення питання про прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки відповідач суду не повідомив, відзив на позов до суду не подав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що 22.03.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №1677971. Договір був укладений в електронні формі та підписаний електронним підписом одноразового ідентифікатора. Згідно з п.п. 1, 2.1, 2.2., 2.3, 4 цього Договору, за цим договором позикодавець зобов`язується передає позичальнику у власність кошти (позику), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Сума позики 6900 грн, строк позики 30 днів, процентна базова ставка 1,99% фіксована. Дата надання позики 22.03.2021, дата повернення позики 21.04.2021, знижена процентна ставка 1,99%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день 2,70%. Проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Відповідно до п. 11 Договору, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» переказало на рахунок позичальника [NUMBER] кошти в розмірі 6900 грн. Відповідно до копії платіжної інструкції від 22.03.2021 на рахунок [NUMBER] . Згідно з випискою по рахунку [PERSON] , наданої АТ КБ «ПриватБанк», на виконання ухвали суду про витребування доказів, 22.03.2021 позичальнику були зараховані кошти в розмірі 6900 грн. Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» укладено договір факторингу №2610 від 26.10.2021. Відповідно до умов договору факторингу, клієнт відступає фактору, а фактор набуває права вимоги, та зобов`язується сплатити клієнту ціну продажу (п.5.1. Договору). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в момент підписання акту прийому-передачі реєстру заборгованостей (п.5.2. Договору). Сторонами цього договору 26.10.2021 підписано акт прийому-передачі реєстру заборгованості. Згідно з реєстру прав вимог №2 від 26.10.2021 значиться інформація щодо заборгованості за договором №1677971 від 22.03.2021 рахунок боржника № [NUMBER] , заборгованість в сумі 23277,20 грн. Відповідно до п. 5.4. Договору факторингу, з моменту переходу до фактора прав вимоги, фактор має право на наступне відступлення права грошової вимоги будь-якій третій особі. Між ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023. Відповідно до умов договору факторингу, клієнт відступає фактору, а фактор набуває права вимоги, та зобов`язується сплатити клієнту ціну продажу (п.5.1. Договору). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в момент підписання акту прийому-передачі реєстру заборгованостей (п.5.2. Договору). Сторонами цього договору 03.04.2023 підписано акт прийому-передачі реєстру заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованість за договором позики складає 23277,20 грн, з яких: 6900 грн тіло позики, 16377,20 грн - проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У судовому засіданні доведено факт підписання сторонами договору позики та наявність непогашеної заборгованості в заявленій позивачем сумі. Щодо права позивача пред`являти свої вимоги до боржника за договорами, то суд керується такими положеннями Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно до ст. 512 ЦК України ,\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок: 1)\~передання ним\~своїх прав\~іншій особі\~за правочином\~(відступлення\~права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою . Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України , правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.\~514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.\~1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога\~вважається переданою\~фактору з\~дня виникнення\~права вимоги\~до боржника.\~Якщо передання\~права грошової\~вимоги обумовлене\~певною подією,\~воно вважається\~переданим з\~моменту настання\~цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відповідно до ст. 1083 ЦК України, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. В судовому засіданні встановлений факт укладення договору про відступлення права вимоги та передання первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги за грошовим зобов`язанням відповідача ТОВ «Фінансова компаній Управління активами», яке в сою чергу відступило це право вимоги позивачу ТОВ «Фінпром Маркет». За таких обставин, суд доходить висновку про правомірність заявлених позивачем вимог до боржника. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з\~ч.\~1,\~ч.\~2\~ст.\~137\~ЦПК України,\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат позивача на правничу допомогу суду надані: копія договору про надання правничої допомоги, копія витягу з акту приймання-передачі наданої правничої допомоги, копія ордеру, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. З документів вбачається що вартість наданих позивачу послуг становить 3500 грн. У зв`язку з задоволенням позову, судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 3500 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved