Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. 24.10.2025 до Шполянського районного суду Черкаської області від Звенигородського районного суду Черкаської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У згаданому позові позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №23766 від 23.11.2024 у розмірі 27000,00 грн. - нараховані відсотки за період з 23.11.2024 по 19.09.2025; штраф у сумі 4500,00 грн. за порушення умов кредитного договору, судові витрати: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу. Аргументи учасників справи. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 23.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] було укладено, у електронному вигляді кредитний договір №23766 від 23.11.2024. Відповідач отримав кредиту розмірі 9000,00 грн. строком на 730 днів (до 23.11.2026). Отримання коштів відбулося шляхом переказу на платіжну картку відповідача № [NUMBER] емітовану в АТ «Універсал Банк». За користування кредитом було встановлено відсоткову ставку у розмірі 1,0% від суми кредиту за кожен день користування (365,00% річних). При укладенні договору сторони керувалися ст. ч.1 ст. 634 ЦК України. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua, та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач не виконав своїх зобов`язань за цим договором, грошові кошти не повернув. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним у спосіб передбачений чинним законодавством, причин неявки не повідомив. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 27.10.2025, відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд цієї цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Також задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області 09.12.2025 судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Відповідач у встановлений строк до суду відзив на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, а тому, враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.11.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний код юридичної особи 41466388, основний вид діяльності 64.92 інші види кредитування. (а.с.22). За змісту витягу з Державного реєстру фінансових установ виданого Національним Банком України, від 19.07.2024 №21/869-рк, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» має право на здійснення діяльності: надання коштів та банківських металів у кредит. (а.с.24). Судом встановлено, що 23.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент»» і [PERSON] укладено кредитний договір №23766. Договір був укладений дистанційно з використання із використання електронного підпису з одноразовим ідентифікатор відповідача 793467. Відповідно до п.1.1 цього Договору, на умовах, встановлених Договором, товариство зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в розмірі 9000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим Договором. Відповідно до п.1.2 цього договору, процентна ставка за користування кредитом становить 1,0% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 365,00%) користування кредитом. Процентна ставка є фіксованою. Відповідно до п.1.3 згаданого договору, строк надання кредиту становить 730 днів, зі сплатою кредиту у кінці строку користування відповідно до додатку №1 до цього договору. Періодичність платежів сплати процентів кожні 30 днів. Відповідно до п.1.6 цього договору, товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить позичальникові. Відповідно до п.1.8 цього Договору загальні витрати позичальника за кредитом станом на дату укладення цього Договору складає: 65700,00 грн. Згідно п. 2.4.1 позичальник у встановлений договором строк сплачувати нараховані проценти за користування Кредитом, штрафні санкції 9 у разі наявності) та повернути кредит. Відповідно до п.4.1. сума кредиту та проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 9 цього Договору у строки відповідно до графіку визначеному у Додатку №1 до договору. (а.с.26-27). За даними таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за кредитним договором №23766 від 23.11.2024, яка є додатком №1 до кредитного договору № 23766 від 23.11.2024, датою видачі кредиту є 23.11.2024, датою повернення кредиту є 23.11.2026. Загальна вартість кредиту становить 74\~700,00 грн. Сума щомісячних процентів становить 2700,00 грн. (а.с. 27). Відповідно до паспорту споживчого кредиту, наданого ТОВ «ФК «Процент» [PERSON] 24.11.2024, який підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 701321, основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача є: тип кредиту- кредит; сума кредиту 9000,00 грн; строк кредитування 730 днів; мета кредиту власні потреби; спосіб та строк надання кредиту цілодобового (24/7) шляхом заповнення заявки на сайті procent.com.ua, з доступом до інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитодавця (особистого кабінету позичальника) в строк від 1 години до 3-х днів. Безготівкові кредитні кошти у розмірі суми кредиту перераховуються на підтверджений електронний платіжний засіб Позичальника, емітований банком, відповідно до укладеного договору між Позичальником та банком, на підставі укладеного кредитного договору, правил надання кредитних грошових коштів та банківських металів у кредит; процентна ставка 365% річних, тип процентної ставки - фіксована. Загальні витрати за кредитом 65700,00 грн. Порядок повернення кредиту графік платежів: загальна кількість платежів 25; сума платежу 2700,00 грн. Дата надання інформації 23.11.2024. Ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 24.11.2024 (а.с. 28-29). Перерахування коштів, за укладеним договором №0204-4 від 02.04.2024 між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «ФК «Процент», відбулося 23.11.2024, о 09:34, у сумі 9000,00 грн, безготівково шляхом перерахування коштів на платіжну картку № [NUMBER] . (а.с.15). На ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . 23.11.2024 на платіжну картку № [NUMBER] було зараховано платіж у сумі 9000,00 грн., що підтверджується листом АТ «Універсал Банк» від 13.11.2025 БТ/Е-17852 (а.с.57). Відповідно до руху коштів по картці від 11.11.2025 Клієнта [PERSON] , картка № [NUMBER] , рахунок: [NUMBER] , підтверджується факт отримання коштів у сумі 9000,00 грн, 23.11.2024, та подальше користування коштами (а.с.59-60). Згідно детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за кредитним Договором №23766 від 23.11.2025р., станом на 19.09.2025 загальна сума заборгованості [PERSON] становить за сумою кредиту 9000,00 грн., прострочена заборгованість по несплачених процентах за користування кредитом становить 27000,00 грн, заборгованість за штрафами 4500,00 грн. (а.с. 30-34). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ст.205 ЦК України). Відповідно до частини першої ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України). Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції від 15.11.2024, яка була чинною станом на 23.11.2024 (дата укладання кредитного договору №23766) договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. У разі якщо зазначені у частині першій цієї статті договори укладаються щодо фінансових послуг, такі договори укладаються відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про фінансові послуги та фінансові компанії". Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг втратив свою чинність 14.12.2021 року у зв`язку із прийняттям Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Відповідно до п.п 27, 33, 56, 64, 65 п.1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» у редакції від 15.11.2024, яка була чинною станом на 23.11.2024 (дата укладання кредитного договору №23766), кредит - грошові кошти, які надаються надавачем фінансових послуг (кредитодавцем) особі (позичальнику) у користування на поворотній основі на визначений строк із сплатою процентів; надавач фінансових послуг - фінансова установа, а у випадках, прямо визначених спеціальними законами, - інша юридична особа або філія іноземної юридичної особи, яка має право надавати фінансові послуги відповідно до цього Закону та спеціальних законів; споживач фінансових послуг (далі - споживач) - фізична особа, яка звертається за наданням фінансових послуг до надавача фінансових послуг та/або посередника або користується послугами надавача фінансових послуг та/або посередника для задоволення особистих потреб, не пов`язаних із підприємницькою або незалежною професійною діяльністю; фінансова послуга - операція або декілька операцій, пов`язаних однією правовою метою, з фінансовими засобами, що здійснюються в інтересах інших осіб, ніж надавач такої фінансової послуги, а також послуги, прямо визначені спеціальними законами як фінансові послуги; фінансова установа - юридична особа, метою створення якої є здійснення діяльності з надання фінансових послуг, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг на підставі відповідної ліцензії, виданої Регулятором. Не є фінансовими установами надавачі супровідних послуг, які одночасно не надають також фінансові послуги, а також інші особи, які отримали ліцензію на здійснення діяльності з надання фінансових послуг без набуття статусу фінансової установи. Відповідно п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» видами фінансових послуг є: надання коштів та банківських металів у кредит. Згідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами. Договір про надання фінансової послуги (крім договору, предметом якого є послуга з торгівлі валютними цінностями або виконання платіжної операції, якщо зобов`язання за відповідними правочинами повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення) укладається виключно в письмовій формі з дотриманням вимог Цивільного кодексу України, встановлених до письмової форми правочину: 1) у паперовій формі; або 2) у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України" Про електронні документи та електронний документообіг"; або 3) у порядку, передбаченому законодавством України про електронну комерцію. У разі недотримання письмової форми договору про надання фінансової послуги, якщо така форма договору передбачена цією частиною, такий договір є нікчемним. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Вимогами п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції від 01.01.2024, яка була чинною станом на 23.11.2024 (дата укладання кредитного договору №23766), визначено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч.7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», в редакції станом на 31.12.2023, яка була чинною станом на 23.11.2024 (дата укладання кредитного договору №23766), електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Вимогами ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Відповідно до ч.1, 4 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» в редакції станом на 15.11.2024, яка була чинною станом на 23.11.2024 (дата укладання кредитного договору №23766) кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг та включає: надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки; надання підписувачам та/або створювачам електронної печатки права використання засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки, розміщених у кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг, який здійснює генерацію та/або управління парою ключів від імені підписувача чи створювача електронної печатки; технічну підтримку та обслуговування наданих засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається лише кваліфікованими надавачами електронних довірчих послуг, які: забезпечують підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки згідно з вимогами, встановленими\~частиною другою\~цієї статті; надають можливість будь-яким особам отримувати результат процесу підтвердження із застосуванням щонайменше удосконаленого електронного підпису чи удосконаленої електронної печатки кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг автоматизованим способом. Відповідно до ч.6 ст. 18 цього Закону кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Згідно ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.2 ст. 639 ЦК України у редакції кодексу від 03.09.2024, яка була чинною на дату підписання кредитного договору № 23766 від 23.11.2024, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч.1 ст.640\~ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі №757/40395/20 від 14.06.2022. Судом встановлено, що відповідач 23.11.2024 уклала кредитний договір із ТОВ ФК «Процент», який був укладений дистанційно в електронній формі із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором відповідача - 793467. Відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 9000,00 грн, строком на 730 днів, під 1,0 відсоток в день за кожен день строку користування кредитом. Кошти у розмірі 9000,00 грн були перераховані відповідачу 23.11.2024. Періодичність зі сплати процентів становить кожні 30 днів. Проте, відповідач свої зобов`язання не виконав і не здійснював сплату відсотків за користування кредитом у встановлений у договорі строк. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з представленого позивачем розрахунків заборгованості, [PERSON] у зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №23766 від 23.11.2024 має заборгованість, перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Процент», зокрема сума кредиту 9000,00 грн., заборгованість за несплаченими процентами становить 27 000,00 грн., штраф 4500,00 грн. Позивач у своїх позовних вимогах просить стягнути виключно прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 23.11.2024 по 19.09.2024, та штраф за порушення умов кредитного договору. Відповідно до п.2.1.2 укладеного кредитного договору № 23766 від 23.11.2024 товариство має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та плати процентів за користування кредитом у разі порушення умов цього договору. Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань перед позивачем, а тому суд уважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами за вказаним договором є законними і їх потрібно задовольнити в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача 4500,00 грн штрафу, суд зазначає наступне. Згідно п. 3.5 кредитного договору №23766 від 23.11.2025, у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 1440 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та / або неналежного виконання та у розмірі 3600,00 грн. починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невикористання та/або неналежного виконання. Згідно зі ст.ст.549, 550 ЦК України, неустойкою є штраф або пеня, та право на неї виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 18.Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, в Україні уведено воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався. Кредитний договір №23766 від 23.11.2024 був укладений під час дії воєнного стану. Штраф за не виконання умов кредитного договору був нарахований відповідачу під час дії в Україні воєнного стану. Оскільки штраф на суму 4500,00 грн. нарахований відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд уважає, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача за Кредитним договором № 23766 від 23.11.2024 штрафу на суму 4500,00 грн, не може бути задоволений. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача суд стягує сплачений судовий збір у розмірі 2076,24 грн. (85,71% від суми 2422,40 грн.). Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. суд зазначає таке. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Верховного Суду від 27.07.2021 у справі № 671/1957/20 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 711/1783/20 10 серпня 2022 року, аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц. На підтвердження надання юридичних послуг позивачем надано: копію договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг укладений між ТОВ «ФК «Процент» і фізичною особою [PERSON] (а.с. 16); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 16 зворот); копію акта приймання передачі наданих послуг №55 від 24.07.2025 до договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 від 07.06.2024 (а.с.13); копію витягу з реєстру №1 до акту приймання- передачі наданих послуг №55 від 24.07.2025 до договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 07.06.2024 (а.с.14), копію платіжної інструкції від 01.08.2025 (а.с.15). Надаючи оцінку зазначеним вимогам в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат, суд виходить з наступного. Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009р., справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р., за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір\~обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р., за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних процесуальних дій: - складання та подання позовної заяви до суду про стягнення заборгованості з [PERSON] за Кредитним договором №23766 від 23.11.2024р. та клопотання про витребування доказів 9 000 грн.; - складання адвокатського запиту про витребування доказів по божнику [PERSON] за Кредитним договором №23766 від 23.11.2024р. 1000,00 грн. Оскільки позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача суд стягує витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 8571,00 грн. (85,71% від суми 10000,00 грн.).

Outcome: partial