Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

[PERSON] у липні 2025 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06 вересня 2024 року близько 17 години на автодорозі М-03 «Київ-Харків- Довжанський" сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21112-152-51 н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] та автомобіля Skoda Oktavia н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Пирятинський районний суд Полтавської області постановою від 06 грудня 2024 року по справі № 544/1899/24 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП постановив закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Згідно постанови Пирятинського районного суду від 13 січня 2025року по справі №544/1900/24, винуватцем ДТП визнано [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено страхову компанію, в якій був застрахований автомобіль відповідача, ТДВ СК "Альфа-Гарант". Актом огляду ТЗ № 24/6230 від 27.12.2024 був встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем ВАЗ 21112-152-51 н.з. [NUMBER] . Консультацією № 19-D/16/45 від 30.12.24 про вартість матеріального збитку завданого транспортного засобу ВАЗ 21112-152-51 н.з. [NUMBER] , наданою ТДВ СК "Альфа-Гарант", було визначено вартість відновлюваного ремонту ТЗ, яка становила 10741,5 грн ( в тому числі з ПДВ). Як повідомив представник страхової компанії, франшиза за страховим полісом № 217405891 становила 3200 грн, яку відшкодовує винуватець ДТП, а виплата здійснилася без урахування ПДВ. Таким чином розмір відшкодування від страхової компанії ТДВ СК "Альфа-Гарант" становила 5751 грн 25 коп. Ці кошти були перераховані на рахунок [PERSON] 28.05.2025. Так, як [PERSON] не визнавав свою вину в скоєному ДТП, позивачу довелося доводити свою невинуватість, задля чого він звернувся до Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення експертного дослідження, та за яке заплатив власні кошти у розмірі 3820 грн 20 коп. Отже, вартість відновлюваного ремонту ТЗ за консультацією страхової компанії № 19-D/16/45 від 30.12.24 складає: 10 741 грн 50 коп, з них 5 751,25 грн. ТДВ СК "Альфа-Гарант" відшкодувала, то ж: 10 741,5 - 5 751,25 = 4 990,25 грн. Вважає, що [PERSON] , як користувач джерела підвищеної небезпеки - автомобіля Skoda Oktavia н.з. [NUMBER] , який скоїв ДТП, якого вина доведена в суді, повинен відшкодувати залишок коштів пов`язаних з витратами щодо даного ДТП у розмірі 8 810,45грн. Протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля позивачеві довелося шукати гроші для ремонту автомобіля та для оплати проведення експертного дослідження, через що, позивач тривалий час не міг вночі спокійно спати. І до того тісний сімейний бюджет позивача довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситися, крім того це був улюблений автомобіль позивача. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самого позивача і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у родині позивача. Через невизнання відповідачем його винуватості, позивачу тривалий час потрібно було відвідувати засідання судів, доводити свою невинуватість, що супроводжувалося нервовими розладами та переживаннями, а також займатися зібранням доказів, консультування з юристами, замовляти експертно-криміналістичне дослідження, спілкуватися та надавати відповідні документи страховій компанії - все це займало багато власного часу, який би міг використати на відпочинок, розумового навантаження, що також спонукало до нервових розладів, погіршення сну та втрату продуктивності праці. Крім того, на час відновлення автомобіля після ДТП позивачеві та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачу довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитися, що спричинило проблеми з роботою та зменшення заробітної плати. Розмір душевних страждань позивача і страждань його родини оцінюється позивачем в 10 000 гривень. Просив стягнути з [PERSON] на свою користь 4 990,25грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн моральної шкоди, вартість проведення експертного дослідження у сумі 3820,20 грн; судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, погоджується сплатити позивачу непокриту франшизою суму збитку в розмірі 3200 грн. Решту вимог вважає безпідставними, такими що не підлягають задоволенню. Вважає, що своїми діями він не заподіяв моральної шкоди позивачу, а також не повинен відшкодовувати понесені ним витрати на оплату висновку автотехніка у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки ці витрати не стосуються розгляду даної справи. Представник третьої особи, що не заявляє вимоги на предмет спору, ТДВ СК "Альфа-Гарант" у судове засідання не з`явився, пояснення по суті спору до суду не надав, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1, 4 ст. 12 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 06 вересня 2024 року близько 17 години на автодорозі М-03 «Київ-Харків- Довжанський" сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21112-152-51 н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] та автомобіля Skoda Oktavia н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відносно обох водіїв уповноваженими посадовими особами органу поліції були складені протоколи про адміністративне правопорушення. Пирятинський районний суд Полтавської області постановою від 06 грудня 2024 року по справі № 544/1899/24 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП постановив закрити провадження за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення (а.с.10-12). Згідно постанови Пирятинського районного суду Полтавської області від 13 січня 2025 року по справі №544/1900/24, винуватцем цієї ДТП (зокрема порушення п.10.2 ПДР України, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів) визнано [PERSON] , провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с.8-9). Позивач [PERSON] є власником транспортного засобу ВАЗ 21112-152-51 н.з. [NUMBER] , який отримав механічні пошкодження в результаті ДТП (а.с.7). Згідно статті 22 Цивільного кодексу (далі- ЦК) України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодовування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода яка завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою На момент пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] як правомірного володільця автомобіля Skoda Oktavia н.з. [NUMBER] була забезпечена полісом № 217405891 обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів від 17.10.2023 (а.с.56-57). Страхувальником згідно полісу є [PERSON] , а страховиком відповідача ТДВ СК "Альфа-Гарант". За умовами договору страхування розмір франшизи ТДВ СК "Альфа-Гарант" встановлено в сумі 3200 грн. Відповідно зазначеного Полісу виплата страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну третьої особи внаслідок ДТП здійснюється відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Поняття «франшиза» міститься в статті 1 Закону України «Про страхування» від 18.11.2021 відповідно до якої франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. У статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, франшиза- це частина збитку, яка підлягає самостійному відшкодуванню (покриттю) страхувальником за свій рахунок при виникненні страхового випадку. Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача як з особи, відповідальної за завдані збитки, суми франшизи в розмірі 3200 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Про настання страхового випадку від 06.09.2024 було повідомлено страхову компанію, в якій був застрахований автомобіль відповідача, ТДВ СК "Альфа-Гарант". Актом огляду транспортного засобу № 24/6230 від 27.12.2024 був встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем ВАЗ 21112-152-51 н.з. [NUMBER] (а.с.14-15). Консультацією № 19-D/16/45 від 30.12.24 про вартість матеріального збитку завданого транспортного засобу ВАЗ 21112-152-51 н.з. [NUMBER] , наданою ТДВ СК "Альфа-Гарант", визначено вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу, яка становила 10741,5 грн (в тому числі з ПДВ), 8951,25 грн сума без ПДВ (а.с.16,17-18). Розмір відшкодування від страхової компанії ТДВ СК "Альфа-Гарант" становила 5751 грн 25 коп (без урахування суми франшизи та ПДВ). Ці кошти були перераховані на рахунок [PERSON] 28.05.2025 (а.с.30) Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Разом з тим, вимоги позивача про відшкодування йому не покритих страховим відшкодуванням збитків в сумі 1790,25 грн, як ПДВ, задоволенню не підлягають, з урахуванням того, що останній не надав суду доказів, що ремонт пошкодженого автомобіля фактично проводився. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 523/5890/15-ц (провадження № 61-18781св18) зроблено висновок, що "всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані з компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. У разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. У випадку непроведення фактичного ремонту транспортного засобу, податкові зобов`язання не виникають". Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля, належного позивачу, є обґрунтованими в розмірі 3200 грн., підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню. Позивач також просить стягнути із відповідача понесені ним витрати на проведення експертизи. Зокрема позивач вка зує, що задля доведення своєї невинуватості у вчиненні ДТП у рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення №544/1899/24 він звернувся до Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення експертного дослідження, та за яке заплатив власні кошти у розмірі 3820 грн 32 коп (а.с.21-32). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 712/4126/22 (провадження № 14-123цс23) зазначено: витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат (стаття 132, КАС України, стаття 123 ГПК України, стаття 133 ЦПК України). Висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Судом установлено, що позивач поніс витрати на проведення автотехнічного експертного дослідження на доведення своєї невинуватості у ДТП у справі №544/1899/24, який не був взятий судом до уваги як доказ з мотивів, наведених у постанові за результатами розгляду указаної справи. Вказані витрати не були пов`язані і з розглядом цієї цивільної справи про відшкодування завданих позивачу матеріальних збитків, під час якої суд не досліджував питання винуватості позивача у ДТП. Ці витрати також не ї збитками у розумінні статті 22 ЦК України, відтак не підлягають стягненню з відповідача. У відповідача відсутній обов`язок щодо відшкодування понесених позивачем витрат на проведення автотоварознавчої експертизи. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.п. 3, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати зокрема у порушенні права власності та при настанні інших негативних наслідків З урахуванням наведених обставин справи, суд вважає такими, що заслуговують на увагу посилання позивача на те, що внаслідок ушкодження автомобіля, позивачу як власнику автомобіля було завдано моральної шкоди, що виразилася у моральних стражданнях, переживаннях, стані невизначеності, вимушеній зміні звичного способу життя. Підставою такого відшкодування є сам факт пошкодження майна. При цьому суд враховує, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову про відшкодування моральної шкоди та вважає правильним зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, визначений позивачем, до 5000 гривень з урахуванням обставин справи, суми та характеру матеріальної шкоди, заданої позивачу, та засад розумності, виваженості та справедливості. Заподіяння моральної шкоди в більшому розмірі позивачем не доведено. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Оскільки позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, то з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 528 грн=8200*1211,2/18810,45.

Outcome: partial