Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Позивач ТОВ «Кей-Колект» 04.04.2012 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовна заява обґрунтована тим, що 07.11.2007 між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11248197000, згідно з яким банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 37000 доларів США строком до 07.11.2014 зі сплатою відсотків за користування у розмірі 13,40 % річних. Вказував, що у зв`язку з укладенням 12.12.2011 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» договору факторингу № 1 за зобов`язаннями, які виникли у [PERSON] , на підставі кредитного договору від 07.11.2007, у [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі договору іпотеки від 07.11.2004, у [PERSON] на підставі договору поруки від 07.11.2007, було здійснено заміну кредитора у зобов`язаннях з АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект». Позивач зазначав, що у зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, на адресу відповідачів 21.03.2012 були направлені вимоги щодо виконання зобов`язань, але зобов`язання виконані не були, станом на 05.03.2012 загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 50516,29 доларів США, з яких: 17555,49 доларів США заборгованість по кредиту; 14429,18 доларів США прострочена заборгованість по кредиту; 15305,48 доларів США прострочена заборгованість по відсотках; 1564,92 долари США пеня за несвоєчасне погашення заборгованості; 1661,22 долари США пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Вказував, що в забезпечення виконання зобов`язань відповідача [PERSON] за кредитом було укладено договір іпотеки від 07.11.2007, згідно з яким [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було передано в іпотеку нерухоме майно квартиру в [ADDRESS] . В поданій до суду позовній заяві просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11248197000 від 07.11.2007 в сумі 50516,29 доларів США. Просив також в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11248197000 від 07.11.2007 в сумі 50516,29 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки б/н від 07.11.2007, в саме двокімнатну квартиру в [ADDRESS] , шляхом проведення прилюдних торгів за ціною, визначеною на підставі звіту про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності в процедурі виконавчого провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.04.2012 відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.08.2012 позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в сумі 50516,29 доларів США. В рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11248197000 від 07.11.2007 в сумі 50516,29 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором б/н від 07.11.2007, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д., зареєстрований в реєстрі за № 4684 двокімнатну квартиру в [ADDRESS] із зняттям з реєстрації місця проживання всіх осіб, місце проживання яких зареєстровано за адресою предмета іпотеки. Установлено спосіб реалізації квартири та вирішено питання про судові витрати. 22.03.2021 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.09.2021 заяву [PERSON] задоволено, скасовано заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.08.2012 призначено підготовче судове зсідання. Відповідачі відзив на позовну заяву не подали. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду № 7/0/9-22 від 14.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.02.2023 справа прийнята до провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.09.2023 закрито підготовче провадження в даній справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06.11.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про залишення позовних вимог до [PERSON] без розгляду та в задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю до іншого суду. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06.11.2023 зупинено провадження в справі до залучення правонаступника [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27.02.2025 відновлено провадження в справі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06.08.2025 залучено до участі в справі в якості правонаступників відповідача [PERSON] у зв`язку з його смертю [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні з розгляду справи по суті представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, вважає, що українська гривня є єдиним платіжним засобом, тому вимоги про стягнення заборгованості в іноземній валюті є безпідставними. Також вважає, що вимоги заявлено з пропуском строків позовної давності, а на звернення стягнення на предмет іпотеки існує мораторій на задоволення вимоги. З цих підстав просила відмовити повністю в задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання неодноразово не з`явилися, хоча були повідомлені судом про розгляд справи, в тому числі і через оголошення, про причини неявки суд не повідомили, з клопотаннями до суду не зверталися. Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 07.11.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11248197000, згідно з п. 1.1. якого АТ «УкрСиббанк» надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 37000 доларів США, що станом на момент видачі кредиту складало 186850 грн. Згідно з п. 1.2 договору від 07.11.2007 сторони визначили строк кредиту по 07.11.2014. Відповідач [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтентних платежів в порядку і на умовах, визначених договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 11248197000 07.11.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] 07.11.2007 було укладено договір поруки № 156091, за умовами якого [PERSON] , як поручитель, взяла на себе зобов`язання відповідати за невиконання [PERSON] всіх його зобов`язань, що виникли за договором про надання споживчого кредиту. Також дослідженими в справі доказами встановлено, що 07.11.2007 між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є передання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як іпотекодавцями, двокімнатної квартири в [ADDRESS] , в іпотеку банку в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 11248197000 від 07.11.2007. Договір іпотеки посвідчений Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д., зареєстрований в реєстрі за № 4685. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ТОВ «Кей-Колект» обґрунтовує свої вимоги тим, що на підставі договору факторингу № 1від 12.12.2011, що був укладений між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», за зобов`язаннями, які виникли у [PERSON] , на підставі кредитного договору від 07.11.2007, у [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі договору іпотеки від 07.11.2004, у [PERSON] на підставі договору поруки від 07.11.2007, було здійснено заміну кредитора у зобов`язаннях з АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект». Разом з тим, позивач, обираючи на власний розсуд надані йому права, на обґрунтування своїх позовних вимог копію договору факторингу з реєстром кредиторів до суду не надав. Матеріалами отриманої судом спадкової справи, відкритої після померлого [INFO] [PERSON] , судом встановлено, що дійсно 12.12.2011 між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами до позивача ТОВ «Кей-Колект», в тому числі і за кредитним договором № 1124819700 від 07.11.2007, що був укладений з відповідачем [PERSON] . Також 12.12.2011 між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, згідно з яким позивач прийняв права вимоги за договорами іпотеки, які зазначені у додатку до цього договору, зокрема, і за договором іпотеки від 07.11.2007, що був укладений з відповідачами по даній справі. Той факт, що банківська установа АКІБ «Укрсиббанк» виконала умови кредитного договору в частині надання кредитних коштів в сумі 37000 доларів США відповідачу [PERSON] не заперечується відповідачем. Твердження представника відповідача про те, що незалежно від валюти боргу засобом погашення зобов`язання та його фактичного виконання має бути гривня, як національна валюта та єдиний законний платіжним засіб, не заслуговує на увагу. Відповідно до законодавства України гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, а обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства. \~ Можливість вираження грошового еквіваленту зобов`язання в іноземній валюті прямо передбачено Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами. \~ Так, відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. \~ Відповідно до ч. 2 ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. \~ Під час укладення кредитного договору від 07.11.2007 сторони визначили валюту зобов`язання долар США, відповідно і виконуватися зобов`язання має в іноземній валюті. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено,\~що відповідач\~ [PERSON] \~в порушення\~взятих на\~себе зобов`язано\~за кредитним\~договором від\~07.11.2007\~ не виконував, у встановлені договором строки, враховуючи графік платежів, грошові кошти не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Разом з тим, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним кодексом. Відповідно до частини третьої статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~\~\~\~ статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач ТОВ «Кей0-Корлект, використовуючи на власний розсуд надані йому диспозитивні права, звертаючись до відповідачів з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором, на обґрунтування своїх позовних вимог надав довідку розрахунок заборгованості, згідно з якої станом на 05.03.2012 заборгованість за тілом кредиту строкова складає 18039,05 доларів США, прострочена складає 13945,62 долари США, а всього 31984,678 доларів США. Заборгованість по процентам відповідно до наданого до суду розрахунку заборгованості станом на 05.03.2012 складає 15305,48 доларів США. Заборгованість по пені згідно наданого до суду розрахунку станом на 05.03.2012 складає 13269,83 грн за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам та 12500,58 грн за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом. Всього відповідно до наданого до суду розрахунку заборгованість станом на 05.03.2012 складає 47290,15 доларів США та 25770,41 гривні. Натомість, в поданій до суду позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 50516,29 доларів США, з яких: 17555,49 доларів США заборгованість по кредиту; 14429,18 доларів США прострочена заборгованість по кредиту; 15305,48 доларів США прострочена заборгованість по відсотках; 1564,92 долари США пеня за несвоєчасне погашення заборгованості; 1661,22 долари США пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Але розрахунку заборгованості на відповідну суму боргу 50516,29 доларів США матеріали справи не містять, суд самостійно позбавлений можливості відслідкувати зміни в розрахунках заборгованості, оскільки матеріали справи не містять ні платіжних документів, ні квитанцій, на виписок по рахунках, ні будь-яких інших документів на підтвердження здійснення оплат чи перерахунку боргу. За нормами ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Твердження позивача про те, що розмір заборгованості за кредитним договором станом на час вирішення справи судом існує саме в сумі 50516,29 доларів США не підтверджено жодними доказами, дослідженими судом, є виключно припущенням, не підтверджено ні первинними банківськими документами, ні виписками по рахункам. Натомість, як встановлено судом, звертаючись до нотаріальної контори, позивач ТОВ «Кей-Колект» вказував на те, що обліковується заборгованість за кредитним договором від 07.11.2007 станом на 23.10.2024 в сумі 46355,37 доларів США. Відтак, за умови ненадання позивачем доказів на обґрунтування свої позовних вимог, суд, хоча і прийшов до висновку про наявність факту порушення відповідачем зобов`язань, які виникли з кредитного договору від 07.11.2007 № 1124819700, але позбавлений можливості дослідили розрахунок заборгованості за даним кредитним договором, з`ясувати період нарахування відсотків та її розмір, а відтак і встановити обсяг зобов`язань між сторонами. На підставі викладеного, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, згідно з якими доказування, а відтак і рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову ТОВ «Кей-Колект» в задоволенні позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07.11.2007 № 1124819700 в повному обсязі за їх недоведеністю. Згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 3\~Закону України\~«Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. У відповідності до ч.1 ст.7\~Закону України\~«Про іпотеку» іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.12\~Закону України\~«Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.1 ст.33, ст.39\~Закону України\~«Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В даній справі судом встановлено, що 07.11.2007 між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є передання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як іпотекодавцями, двокімнатної квартири в [ADDRESS] , в іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 11248197000 від 07.11.2007. Зазначена квартира [ADDRESS] на час укладення іпотечного договору належала іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності від 23.05.2007, виданого ВПЖФ УКМтаП Харківської міської ради. Також судом встановлено, що [PERSON] , який є співвласником квартири [ADDRESS] , помер [INFO] . Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сущенко В.В. після померлого [INFO] [PERSON] відкрито спадкову справі № 7/2021, з заявою про прийняття спадщини звернулися відповідачі [PERSON] та [PERSON] (батьки померлого). Оскільки судом встановлено наявність порушень зобов`язань за забезпеченим кредитним договором відповідачем [PERSON] , суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ст. ст. 33, 39 Закону України «Про іпотеку» щодо наявності підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог кредитора за основним зобов`язанням. Разом з тим, статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки. В даній справі суд позбавлений можливості встановити, та відповідно зазначити в судовому рішенні загальний розмір вимог за кредитним договором від 07.11.2007 та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки. З цих підстав суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» про звернення стягнення на предмет іпотеки. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити в повному обсязі. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесенні ним судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed