Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Представник [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу із відповідачем [PERSON] та просить розірвати шлюб, укладений 18.03.2021 року. Позов обґрунтовує тим, що 18 березня 2021 року між [PERSON] , [INFO] , та Відповідачем, [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, зареєстрований Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), було зроблено відповідний актовий запис за номером 91, що підтверджується актовим записом про шлюб. Після укладення шлюбу проживали разом однак після певного періоду часу почали проживати окремо. Спільних дітей від шлюбу немає, однак відповідач відмовляється розірвати шлюб добровільно. Спільне у подружжя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що суперечить моїм уявленням про сім`ю. Також на цьому підґрунті втрачено взаєморозуміння, почуття любові один до одного. На даний момент, спільне господарство нами разом не ведеться, шлюб набув формальних ознак. Просить розірвати шлюб в судовому порядку. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 28.08.2025 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання, які були призначені на 30.09.2025, 14.11.2025, 03.12.2025 не з`явився, відзив на позов не надав, про розгляд справи повідомлялася направленням повісток. Враховуючи вимоги ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом постановлено 03.12.2025 провести заочний розгляд справи. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 18 березня 2021 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 91. Зазначені обставини підтверджуються оригіналом повторного свідоцтва про шлюб [NUMBER] . Відповідач, [PERSON] є громадянином Королівства [PERSON] , позивачка є громадянкою України, шлюб було зареєстровано в Україні, як зазначила позивачка та підтверджено зазначеними доказами подружжя проживало разом на території України. Відповідно до статті 55 Закону України «Про міжнародне приватне право» право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу. У разі укладення шлюбу в Україні застосовуються вимоги Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Згідно зі статтею 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Стаття 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначає, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Таким чином, правові наслідки шлюбу відповідача та позивача, зокрема щодо його припинення, визначається правом України, оскільки подружжя мало останнє спільне місце проживання в Україні та позивачка проживає в Україні. Позивачка зазначає про те, що від шлюбу сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. Сімейне життя позивача та відповідача не склалось, сторони мають різні погляди на життя, припинили подружні відносини, на теперішній час спільне господарство не ведуть, кожен живе окремим життям. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, дійшов висновку, що подальше сімейне життя подружжя та збереження їх сім`ї є неможливим, тож позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з урахуванням положень ч. 1, ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 141 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved