Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та Відповідачкою 14 липня 2017 року Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №\~530, про що видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.2017. Свої позовні вимоги мотивує тим, що після початку повномасштабного російського вторгнення в Україну у 2022 році Відповідачка була змушена евакуюватися до Польщі, після чого Відповідачка не відвідувала Україну і не планує повертатися. Як стверджує Позивач, минуло понад три роки, протягом яких життєві шляхи сторін остаточно розійшлися. Зазначає, що вони з Позивачкою зберегли доброзичливі стосунки, проте радше дружні. Сімейне життя фактично припинилося, спільний побут та подружні стосунки відсутні. Позивач зазначає, що відновлення сімейних відносин є неможливим, а подальше перебування у шлюбі не відповідає інтересам жодній зі сторін. У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити та не надавати сторонам строк для примирення. Ухвалою від 20.11.2025 суд відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішив проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановивши сторонам строк для подання заяв по суті справи. Сторони у судове засідання не з`явилися, скерували до суду клопотання, у яких просять проводити розгляд справи у їх відсутності. Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, а тому суд, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, а тому приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті з ухваленням рішення. При цьому суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. \~ \~ \~ \~ Згідно зі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України та ч.\~1\~ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. ст. 104-105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. У ст.\~109\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. ст. 110, 112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2017, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 530, виданий Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а. с. 3). Суд беззаперечно встановив, що між сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, Позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з Відповідачкою та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Окрім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони тривалий час не підтримують сімейних відносин, а тому цей шлюб слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст. ст.\~12,\~89,\~264-265,\~274-275,\~279 ЦПК України,

Outcome: approved