Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" звернулося до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтувало тим, що 13.09.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ" та [PERSON] укладено договір позики № 3164674 (далі договір 3164674). Договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і було надіслано відповідачу. Відповідно до договору позики ТОВ «МАНІФОЮ» надало [PERSON] позику шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок останньої коштів в розмірі 1300 гривень. Відповідач вчасно свої зобов`язання не виконала, в наслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 17091,10 гривень, яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1300 гривень, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 15791,10 гривень. 09.02.2022 було укладено договір № 09/02-2022, відповідно до якого ТОВ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором 3164674. \~ \~ \~ \~10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором 3164674. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором 316467474. 22.09.2021 між ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та [PERSON] укладено кредитний договір № 6511716 (далі договір 6511716). Договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і було надіслано відповідачу. Відповідно до умов договору 6511716 ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» надало [PERSON] позику шляхом безготівкового переказу на її рахунок коштів в розмірі 4000 гривень. Відповідач вчасно свої зобов`язання не виконала, в наслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 6744,73 гривень, яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000 гривень, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 2574,60 гривень, інфляційних збитків - 141,53 гривень, нараховані 3% річних - 28,60 гривень. 29.11.2021 було укладено договір № 29/11-1, відповідно до якого ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором 6511716. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором 6511716. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором 6511716. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту виникла загальна заборгованість у розмірі 23835,83 гривень, яку ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" і просить стягнути на його користь, а також понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 29.05.2025 по справі відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання на 26.06.2025. 26.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.07.2025. 24.07.2025 у зв`язку з клопотаннями про відкладення розгляду справи судове засідання відкладено до 11.09.2025. 11.09.2025 судове засідання відкладено до 20.10.2025 в зв`язку із закінченням процесуального часу, відведеного на розгляд справи. 20.10.2025 судове засідання відкладено в зв`язку з неможливістю встановити стабільний відеоконференцзв`язок через відсутність енергоживлення в будівлі суду (працює бензиновий генератор) на 02.12.2025. 02.12.2025 у зв`язку із складністю справи відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 13:30 05.12.2025. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. У відповіді на відзив вказує, що відповідач не заперечує факт укладення кредитних договорів, видачі коштів та наявності заборгованості, проте частково не погоджується з розміром нарахованих відсотків та строком дії договору. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 234/3840/15 визначено, що непогодження (незгода) з розрахунком, наданим позивачем, не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Незгода відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій «контррозрахунок». Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов Договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник відповідача у судовому засідання позовні вимоги визнала частково з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, а саме з тих підстав, що позивачем завищено вимоги щодо стягнення відсотків за користування кредитом, які в тому числі нараховані після закінчення строку дії договору, а тому позовні вимоги підлягають лише частковому задоволення. Відповідач, погоджуючись із сумою основної заборгованості з тіла кредиту в розмірі 1300 гривень, частково заперечує щодо стягнення з неї суми заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 15791 гривеня з огляду на таке. Велика Палата Верховного Суду у справі № 444/9519/12-ц вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Стверджує, що згідно з пунктом 2.3.4. договору 3164674 кредит надавався строком до 12 жовтня 2021 року (29 днів), а відповідно до пункту 1 Додаткової угоди №1 до договору 3164674, укладеної 13.10.2021, сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів, до 12 листопада 2021 року. Звертає увагу суд, що будь-яких доказів того, що відбулась пролонгація договору 3164674 після 12.11.2021 позивачем не надано. Відтак вважає, що нарахування відсотків можливо лише в період дії договору, а саме з 13.09.2021 по 12.11.2021. Враховуючи викладене стверджує, що розрахунок заборгованість за договором 3164674 повинен мати такий вигляд: заборгованість за тілом кредиту - 1300 гривень; заборгованість за процентами за період з 13.09.2021 по 12.11.2021 - 779,87 гривень, що нараховано наступним чином: - 1300 х 0,01% від суми позики за кожен день користування позикою х 29 днів (з 13.09.2021 по 12.10.2021) = 3,77 гривень; - 1300 х 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою х 30 днів (з 13.10.2021 по 12.11.2021) = 776,10 гривень. проценти на прострочену позику за період з 13.11.2021 по 01.01.2022: - 1300 х 1,01% від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми позики х 49 днів = 643,37 гривень (з 13 листопада 2021 по 01.01.2022 (день переуступки права вимоги). Крім того, зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною 1 статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, згідно з розрахунком заборгованості за договором 3164674 станом на 09.02.2022, складеним ТОВ "МАНІФОЮ" під час відступлення права вимоги, а також Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 09/02-2022 від 09.02.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 4026,10 гривень, з яких: 1300 гривень сума заборгованості за сумою позики, 2726,10 гривень сума заборгованості за процентами. Тому вважає, що ТОВ «Вердикт Капітал», а згодом і ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набули право грошової вимоги до [PERSON] лише в сумі 4026,10 гривень. Відтак нарахування заборгованості по поверненню коштів за договором 3164674 та вимога про стягнення процентів в розмірі 15791 гривень вважає безпідставним. Крім того посилається на положення статей 11, 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», якими встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При цьому, для кваліфікації умов договору як несправедливих необхідна наявність таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Відповідні правові висновки щодо застосування зазначених норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про захист прав споживачів» у спірних правовідносинах викладені у постановах Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 664/1261/16-ц, від 27.01.2020 у справі № 754/6091/18, від 07.10.2020 у справі № 132/1006/19, від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19 . Звертає увагу суду, що сума нарахованих відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України. Враховуючи вищезазначене, просить суд при вирішенні питання щодо стягнення відсотків, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків по невиконаному зобов`язанню відповідача та враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, зменшити розмір відсотків до розміру 50 % від суми заборгованості по кредиту, а саме до 650 гривень. Щодо вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором 6511716 зазначає таке. Відповідач, погоджуючись із сумою основної заборгованості з тіла кредиту в розмірі 4000 гривень, частково заперечує щодо стягнення з неї суми заборгованість за нарахованими процентами та повністю заперечує стягнення штрафних санкцій (інфляційні збитки та 3% річних) з огляду на таке. Згідно з пунктом 1.4. договору 6511716 кредит надається строком на 15 днів. Пунктом 1.5. визначено термін (дата) повернення кредиту - 07.10.2021. Вважає, що строк дії договору 6511716 - до 07 жовтня 2021 року включно. Згідно з пунктом 1.6. договору 6511716 з 1-го по 15-й день позичальник сплачує проценти за кожен день строку користування кредитом у розмірі 0,0010%. Так, ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» проведено розрахунок процентів за кожен день строку користування кредитом з 23.09.2021 по 07.10.2021 в розмірі 0,60 гривень (4000 х 0,001 х13 днів = 0,60 грн). Згідно з пунктом 1.7. строк дії договору 6511716 може бути пролонгований до 20 жовтня 2021 року включно. Тому ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» проведено нарахування процентів за кожен день пролонгованого строку, а саме з 08.10.2021 по 20.10.2021 в розмірі 2574 гривень (4000 х 4,95 х13 днів = 2574) (згідно Розрахунку заборгованості за кредитом у гривні станом на 29.11.2021). Враховуючи вищезазначене, просить суд при вирішенні питання щодо стягнення відсотків, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків по невиконаному зобов`язанню відповідача зменшити розмір відсотків до розміру 50% від суми заборгованості по кредиту, а саме до 2000 гривень. Крім того, вказує, що згідно з частиною 1 статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, за кредитним договором 6511716 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 6574,60 гривень. Тому ТОВ «Вердикт Капітал», а згодом і ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набули право грошової вимоги до [PERSON] лише в сумі 6574,60 гривень. Відтак вимога про стягнення з відповідача інфляційних збитків в розмірі 141,53 гривень та нарахованих 3% річних в розмірі 28,60 гривень не підлягають до задоволення. Щодо вимоги позивача про стягнення з [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 13000 гривень вказує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження отримання правової допомоги позивачем долучено до позовної заяви Договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», Заявка на надання юридичної допомоги № 40 від 01.04.2025 та Витяг з Акта № 9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025. Отже, вимога позивача щодо стягнення з відповідача на правничу допомогу є документально не підтверджена. Таким чином вважає, що позивачем не підтверджено понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 13000 гривень. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 13.09.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ" та [PERSON] укладено договір 3164674. Вказаний договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, що не оспорюється сторонами. Згідно з пунктом 2.1. договору 3164674 за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Пунктом 2.3.3. договору 3164674 визначено суму позики - 1300 гривень. Відповідно до пункту 2.3.4. строк позики до 12.10.2021 (29 днів). Пунктом 2.4.2. визначено середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований 0,01000 від суми позики за кожний день користування позикою в межах повного строку позики. Відповідно до пункту 2.4.3. середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований -1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Згідно з пунктом 2.4.4. базова процентна ставка за позикою, фіксована - 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до пункту 2.5. розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. Згідно з пунктом 2.6. позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом 3 (трьох робочих) днів з дати підписання договору. Відповідно до довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» 03.05.2024 на підставі договору 3164674 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 13.09.2021 о 15:05 у розмірі 1300 гривень. Даний факт підтверджується стороною відповідача. 13.10.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ" та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору 3164674, якою сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів до 12.11.2021. 09.02.2022 було укладено договір № 09/02-2022, відповідно до якого "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. Згідно з Витягу реєстру боржників до вказаного договору до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за договором 3164674 в розмірі 4026,10 гривень. Стороною відповідача не оспорюється правильність нарахування заборгованості в сумі 4026,10 гривень. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. Згідно з Змінами в реєстрі боржників до вказаного договору до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги за договором 3164674 в розмірі 17091,10 гривень. Таким чином встановлено, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», будучи фактором за договором № 09/02-2022, відповідно до якого "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, отримавши право вимоги за договором 3164674 в розмірі 4026,10 гривень здійснив донарахування відсотків за цим договором в розмірі 13065 гривень. 22.09.2021 між ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та [PERSON] укладено договір 6511716. Відповідно до цього договору кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим Договором. Відповідно до пункту 1.3 розмір (сума) кредиту становить 4000 гривень. Згідно з пунктами 1.4, 1.5 кредит надається строком на 15 днів. Дата повернення кредиту 07.10.2021. Пунктом 1.6. договору 6511716 встановлено, що з 1-го по 15-й день позичальник сплачує проценти за кожен день строку користування кредитом у розмірі 0,0010%. Згідно з пунктом 1.7. строк дії договору 6511716 може бути автоматично пролонгований на строк 13 днів, тобто до 20.10.2021. Під час пролонгованого строку позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 4,95 процентів від суми кредиту за кожний день пролонгованого строку. Відповідно до пункту 1.12 строк дії Договору - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 (одного) календарного року. 29.11.2021 було укладено договір № 29/11-1, відповідно до якого ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. Згідно з Реєстру боржників до вказаного договору до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за договором 6511716 в розмірі 6574,60 гривень. Стороною відповідача не оспорюється правильність нарахування заборгованості в сумі 6574,60 гривень. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. Згідно з Реєстру боржників до вказаного договору до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги за договором 6511716 в розмірі 6744,73 гривень. Встановлено, що згідно Розрахунку заборгованості станом на 10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснило нарахування за договором 6511716 на заборгованість в сумі 6574,60 гривень 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до статті 625 ЦК України в розмірі 28,60 гривень, та інфляційних збитків за користування грошовими коштами у відповідності до статті 625 ЦК України в розмірі 141,53 гривень. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до положень статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Статтями 525, 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання. За змістом частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правилами, розміщеними на сайті товариства (https://money4you.ua/pro-nas/normatyvnadokumentatsiya/), зокрема передбачено, що договір позики з фізичною особою укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства дистанційно, в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Договір 3164674 та додаткова угода № 1 від 13.10.2021 до нього укладені з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що узгоджується із положеннями статей 6, 627 ЦК України та статей 11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальник [PERSON] взяті на себе зобов`язання за цим договором не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 1300 гривень. Договір 6511716 укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що узгоджується із положеннями статей 6, 627 ЦК України та статей 11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за цим договором не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані проценти за користування кредитом не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4000 гривень. На виконання вимог частини 1 статті 638 ЦК України сторони у вказаних договорах досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. Таким чином, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням за договором 3164674, яка складається із основного боргу в сумі 1300 гривень є доведеною та підлягає задоволенню. Вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням за договором 6511716, яка складається із основного боргу в сумі 4000 гривень є доведеною та підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від вказаного правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Судом встановлено, що ТОВ "МАНІФОЮ" вірно нараховано проценти за користування кредитом за договором 3164674 в межах строку кредитування в розмірі 2726,10 гривень, а відтак вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками за договором 3164674 в цьому розмірі є доведеною та підлягає задоволенню. Водночас, з урахуванням практики Верховного Суду, нарахування ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як фактором, процентів за користування кредитом за договором 3164674 поза межами строку кредитування в розмірі 13065 гривень суд вважає протиправним, а відтак така вимога задоволенню не підлягає. Також судом встановлено, що ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» вірно нараховано проценти за користування кредитом за договором 6511716 в межах строку кредитування в розмірі 2574 гривень, а відтак вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками за договором 6511716 є доведеною та підлягає задоволенню. Водночас, нарахування ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як фактором, за договором 6511716 3% річних за користування грошовими коштами в розмірі 28,60 гривень та інфляційних збитків за користування грошовими коштами в розмірі 141,53 гривень поза строками дії договору та межами переданого права вимоги суд вважає протиправним, а відтак така вимога задоволенню не підлягає. Щодо посилання представника відповідача на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, та необхідності зменшити розмір відсотків до розміру 50% від суми заборгованості по кредиту, суд вважає, що нараховані проценти за договорами не виходять за межі дії принципу справедливості, добросовісності і розумності, а зменшення розміру відсотків вдвічі призведе до явного порушення майнових прав кредитора. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. V. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8 ставки в сумі 2422,40 гривень. Враховуючи, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, в розмірі 44,47 відсотків (10600,1 грн*100/23835,83 грн) від позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1077,24 гривень. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до положень пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з частин 2, 3 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що на підтвердження факту надання адвокатом правничої допомоги у зв`язку із розглядом цієї справи, разом із позовною заявою до суду надані такі документи: - Договір, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» 01.07.2024; - прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» від 01.11.2023; - заявку на надання юридичної допомоги № 40 від 01.04.2025; - витяг з Акту № 9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025. Відповідач у відзиві просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 13000 гривень в наслідок відсутності документального підтвердження понесених витрат на правову допомогу, а також в наслідок завищення вартості правової допомоги. В судовому засіданні представник відповідача не зміг пояснити відсутність в матеріалах справи документів, які б підтверджували витрати на правову допомогу, як і не зміг надати їх суду. З огляду на викладене вимога щодо стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає. З урахуванням викладено,

Outcome: partial