Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свій позов мотивує свій тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 28.07.2019 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 1030. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини між ними припинено, їх шлюб існує лише формально. Вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, примирення не можливе, просить суд шлюб зареєстрований 28.07.2019 року між нею та відповідачем розірвати. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Вказує, що малолітня дитина проживає разом із нею та повністю перебуває на її утриманні, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду\~від 03\~листопада 2025\~року відкрито\~спрощене позовне\~провадження у\~справі. Позивач до початку судового засідання подала заяву про уточнення позовних вимог, а саме: просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 5000 грн., справу просить слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю, а саме: в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі 5000 грн. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявним матеріалам справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28.07.2019 року, Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 1030 (а.с.8). \~ \~ \~ \~Від даного шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Згідно\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.01.2022 року, [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, малолітня дитина проживає разом з матір`ю позивачкою [PERSON] . Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула\~чинності для\~України 27\~вересня 1991\~року,\~держава визнає\~право кожної\~дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та щодо наявності на його утриманні інших дітей тощо. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також визначений\~Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік»\~прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 5000 грн. до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до задоволення. Крім того, згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути в користь позивача 1211,20 грн. судового збору за вимогу про розірвання шлюбу. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved