Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі по тексту ТОВ «Іннова Фінанс» подав до Миколаївського районного суду Львівської області позов до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору у розмірі 36 820 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що 27.09.2024 між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику №5543220924. Договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Строк дії договору 360 днів, стандартна процентна ставка 1% на день. Позивач свої зобов`язання виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 14 000 грн. Однак, відповідач умови договору не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 36 820 грн., яка складається з: 14 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22 820 грн. - заборгованість за відсотками, у зв`язку з чим ТОВ «Іннова Фінанс» просить задовольнити позов. До позовної заяви позивачем було долучено клопотання про витребування доказів в АТ КБ «Приватбанк». Процесуальні дії у справі. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.09.2025 справу передано за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області. Ухвалою від 08.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання у справі, клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень. На адресу суду 11 листопада 2025 року надійшов лист від АТ КБ "Приватбанк" від 03.11.2025, у якому вказано, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . По рахунку № [NUMBER] було зарахування коштів на суму 14 000 грн від 27.09.2024. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак просив суд розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, проти заочного рішення не заперечують. В судове засідання [PERSON] не з`явився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що такий повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду надано не було. За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів, відповідно до ст.223 ЦПК України. В силу приписів ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до договору надання грошових коштів у позику №5543220924 від 27.09.2024, укладеного між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] , згідно з яким сума позики 14 000 грн., стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується в межах строку кредиту, річна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 365%. Строк кредитування 360 днів. Відповідно до анкети клієнта, виданої ТОВ «Іннова Фінанс», позичальником є [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] , сума кредиту 14 000 грн., дата отримання кредиту 27.09.2024, кошти перераховані на карту [NUMBER] (а.с.11). Згідно з додатком №1 до договору №5543220924 від 27.09.2024, [PERSON] ознайомився з графіком платежів, таблицею обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику та підписав електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором 1179(а.с.29). Як вбачається з матеріалів справи між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» укладено договір №160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 16.05.2023 (а.с.13). Згідно з паспортом споживчого кредиту [PERSON] ознайомився з інформацією, яка надавалася споживачу до укладення договору про надання грошових коштів у позику та підписав електронним цифровим підписом. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Відповідно до ч.1,3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» укладено договір про надання грошових коштів у позику №5543220924 від 27.09.2024 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Надавши оцінку аргументам сторін, суд погоджується з аргументами сторони позивача, вважає їх обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування, надані (отримані) у встановленому законом порядку, узгоджуються між собою та доповнюють один одного. Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку за кредитним договором у розмірі 36 820 грн., з яких 14 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 22 820 грн. - заборгованість за процентами , суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи наявні докази у матеріалах справи у своїй сукупності та зважаючи на те, що майнове право позивача порушене відповідачем, а відтак підлягає захисту, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість у сумі 36 820 грн. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» долучено до матеріалів справи наступні документи: договір про надання правової допомоги №06-05/2025 від 06.05.2025, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Вартість наданих послуг становить 5 000 грн. Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (які складаються з написання позовної заяви), а також критерію розумності їхнього розміру, дійшов переконання, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи, розгляд якої проведений в порядку спрощеного позовного провадження та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), та вважає, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн

Outcome: approved