Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

09.10.2025 року позивач [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайонного суду з позовом до відповідачів Фастівської міської ради, [PERSON] про визначення додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер його дід [PERSON] . Після смерті діда відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1803 га. Кадастровий номер 3224983302:01:004:0036, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті діда залишилися спадкоємці першої черги його донька [PERSON] , яка є матір`ю позивача. Спадкодавець був зареєстрований та проживав разом з позивачем у квартирі [ADDRESS] , а незадовго до смерті переїхав жити в село Кощіївку Фастівського району Київської області. У липні 2025 року мати позивача вирішила оформити спадщину після свого батька [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після звернення її до Томашівської сільської ради отримала Довідку в якій було зазначено, що [PERSON] , склав заповіт на свого внука, позивача по справі. Заповіт було складено 17 травня 2017 року. Про наявність вказаного заповіту позивачу відомо не було. Після звернення позивача до нотаріуса для оформленням спадкових прав отримав відмову у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, що призвело до звернення до суду з даним позовом. Просив визначити додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті діда. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 27.11.2025 року від Відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява в якій зазначено, що відповідач не заперечує та визнає позовні вимоги та просить справу слухати у її відсутність. 03.12.2025 року від Відповідача Фастівська міська рада, в системі «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони в якому зазначено, що Фастівська міська рада просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача. Проти позову не заперечують. В судове засідання позивач не з`явився, представником позивача подано письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути у його відсутність. Проти винесення рішення у підготовчому засіданні не заперечує. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи доводи позивача, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про що зроблено відповідний актовий запис № 1141. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкодавець за життя склав заповіт від 17 травня 2016 року посвідчений Юрченко Л.М., секретарем Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області. зареєстровано в реєстрі за № 17. Згідно вказаного заповіту спадкодавець заповідав все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті та на що він за законом матиме право заповів внуку [PERSON] , [INFO] . Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач в передбачений ст.1270 ЦК України шести місячний строк не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. До аналогічного висновку також дійшла й Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. Таким чином, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, суд враховує, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, про наявність заповіту складеного на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого частиною першою статті 1270 ЦК України, такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними обставинами для спадкоємців при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Outcome: approved