Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 25.04.2025 року між нею (позивачкою) та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, актовий запис №404. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Також зазначає, протягом останніх місяців їх сімейне життя припинено у зв`язку зі зрадою відповідача. Починаючи з червня 2025 року вони (сторони) проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Тому просить строк на примирення їм не надавати. За таких підстав, позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.11.2025 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак 04.12.2025 року подав до суду письмову заяву про визнання позову, в якій вказує, що заявлений [PERSON] до нього позов про розірвання шлюбу, він визнає повністю та просить суд його задовольнити, шлюб між ними розірвати. Окрім того, просить розглянути справу без його участі, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно\~ст. 110 СК, один\~з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК\~України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 25.04.2025 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №404. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, оскільки подружжя з червня 2025р. проживає окремо. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи, що відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачки [PERSON] про розірвання шлюбу визнав та просив шлюб між подружжям розірвати, про що подав до суду відповідну заяву, а позивачка підтримала свої позовні вимоги, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки перебування сторін у шлюбі не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення. А за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог, а навпаки останнім позовні вимоги позивачки визнано, про що до суду подану відповідну заяву про визнання позову та ухвалення судового рішення про розірвання шлюбу у відсутність відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються із судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні з позовом до суду в сумі 1 211 грн. 20 коп. /а.с. 1/. Натомість, враховуючи що позивачкою не заявлялось вимог про відшкодування їй сплаченого нею судового збору, то на підставі ст. 13 ЦПК України суд не розглядає питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved