Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

В січні 2025 [PERSON] через свого представника адвоката Мотельчук Ю.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Відповідно до позовних вимог просив суд: визнати [PERSON] , громадянина України, [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), батьком [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису від 07 червня 2017 року №433, складеного Інгульським районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про народження [PERSON] , [INFO] , а саме: вказавши в у розділі «Батько» - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, змінивши по-батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я, прізвище, місце народження та дату народження дитини залишити без змін. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що протягом 2015-2017 років позивач зустрічався із [PERSON] , з якою мав романтичні стосунки. Від даних стосунків [INFO] у позивача та відповідача народилась донька [PERSON] . При реєстрації народження дитини, запис про батька був зроблений зі слів відповідачки, відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, оскільки на той час позивач перебував в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та не було спільної заяви батьків. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.01.2022 року у справі №201/7468/21 шлюб укладений 23.09.2006 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 07.02.2022 року. Після розірвання шлюбу, у зв`язку із повномасштабним вторгненням військ рф на територію України, позивач разом із відповідачем та донькою [PERSON] виїхали до Чеської республіки, де 17.09.2022 року уклали законний шлюб, про що у книзі реєстрації актів сімейного стану відділу РАЦС м. Дашіце округу Пардубіці зроблено запис за №38 на сторінці 177 у третьому томі 2022 року. В липні 2023 року, відповідно до статті 148 СК України, прізвище [PERSON] змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В відомостях про батька та мати дитини також змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач вважає, що його батьківські права відносно доньки порушені, у зв`язку із чим звернувся до суду із даною позовною заявою. Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 30.01.2025 відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 22.10.2025 закрито підготовче судове провадження та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні раніше представник позивача підтримав заявлені вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити, тобто позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, в попередніх судових засіданнях вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини, встановив наступне. Протягом 2015-2017 років позивач зустрічався із [PERSON] , з якою мав романтичні стосунки. Від даних стосунків 01 червня 2017 року у позивача та відповідача народилась донька [PERSON] . (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). При реєстрації народження дитини, запис про батька був зроблений зі слів відповідачки, відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, оскільки на той час позивач перебував в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та не було спільної заяви батьків. Зазначені обставини підтверджуються копією витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян, складений на гр.. [PERSON] , [INFO] № 00049570628 від 19.02.2025. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.01.2022 року у справі №201/7468/21 шлюб укладений 23.09.2006 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 07.02.2022 року. Після розірвання шлюбу, у зв`язку із повномасштабним вторгненням військ рф на територію України, позивач разом із відповідачем та донькою [PERSON] виїхали до Чеської республіки, де 17.09.2022 року уклали законний шлюб, про що у книзі реєстрації актів сімейного стану відділу РАЦС м. Дашіце округу Пардубіці зроблено запис за №38 на сторінці 177 у третьому томі 2022 року. В липні 2023 року, відповідно до статті 148 СК України, прізвище [PERSON] змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В відомостях про батька та мати дитини також змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач вважає, що його батьківські права відносно доньки порушені, у зв`язку із чим звернувся до суду із даною позовною заявою. Із змісту\~статті 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 142 СК України передбачено, що діти мають рівні права щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. До обов`язків батька відносно дитини, зокрема, але не виключно, належать: виховання дитини, піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя (ст.150 СК України), забезпечення утримання дитини до досягнення нею повноліття (ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України). Права та\~обов`язки\~матері,\~батька і\~дитини ґрунтуються\~на походженні\~дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану (ст.121 СК України). Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктами 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. При вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved