Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із цим позовом, у якому просить суд: 1) визнати спільним сумісним майном подружжя наступне майно: грошові кошти в сумі 577 679,00 грн., отриманні від продажу квартира, загальною площею: 48,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , транспортний засіб RENAULT KANGOO, 2005 року випуску, право власності на який 11.09.2020 року було зареєстровано за відповідачем, транспортний засіб RENAULT LOGAN, 2020 року випуску, право власності на який 08.02.2022 року було зареєстровано за відповідачем; 2) стягнути з відповідача на її користь половину вартості автомобілів: RENAULT KANGOO, 2005 року випуску, у розмірі 78 540,00 грн, RENAULT LOGAN, 2020 року випуску, у розмірі 186 592,00 грн, половину грошових коштів отриманих від продажу квартири, загальною площею 48,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 288 839,50 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона з 17.08.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03.08.2023 року було розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . За час шлюбу сторонами набуто наступне спільне майно: квартира, загальною площею: 48,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; транспортний засіб RENAULT KANGOO, 2005 року випуску; транспортний засіб RENAULT LOGAN, 2020 року випуску. З огляду на війну в Україні подружжя вирішило продати їх спільну квартиру в місті Суми, а натомість придбати нерухомість в Польщі для майбутнього проживання там їхньої сім`ї. Оскільки дана квартира є спільною сумісною власністю та цінним майном то для її продажу позивач написала свою згоду. Відповідач продав спільну квартиру, гроші від продажу даної квартири привласнив, нерухомість для потреб сім`ї в Польщі не придбав, як про це домовлялися сторони та належну позивачу частину коштів не віддав. У договорі купівлі-продажу квартири від 02.09.2022 зазначено, що спірна квартира продана за 577 679,00 грн., що об`єктивно не є ринковою вартістю спірної квартири, насправді продаж даної квартири відбувся за 30 000,00 доларів США. У довідці про середню ринкову вартість двокімнатної квартири від 08.01.2024 зазначено, що вартість квартири загальною площею: 48,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить близько 1 174 570, 00 грн. Крім того, транспорті засоби RENAULT KANGOO, 2005 року випуску та RENAULT LOGAN, 2020 року випуску також були придбані в період шлюбу, за спільні кошти подружжя та в інтересах сім`ї, проте були продані відповідачем без згоди позивача. Відповідач самовільно продав дані транспортні засоби та гроші отримані від продажу використав на власні потреби. 28.03.2024 року ухвалою суду від 21.09.2021 року накладено арешт арешт на транспортний засіб Dodge Journey, 2013 року випуску, який належить на праві власності [PERSON] та заборонити здійснювати його відчуження, а також на рухоме і нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON] в межах ціни позову 553971,50 грн, до вирішення справи по суті, яка 14.11.2024 року постановою Сумського апеляційного суду була скасована. Ухвалою суду від 28.03.2024 року відкрите загальне позовне провадження. 12.06.2025 року ухвалою суду задоволено клопотання про витребування доказів від Територіального сервісного центру № 5946 Регіональний сервісний центр МВС в Сумській області. Ухвалою суду від 14.10.2024 року призначено судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі. 05.11.2024 року ухвалою суду поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 20.11.2024 року виконано клопотання експерта та зупинено провадження у справі. 17.12.2024 року ухвалою суду поновлено провадження у справі. 04.02.2025 року підготовче провадження у цивільній справі закрите, призначене судове засідання для розгляду справи по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просилили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вважають, що половина вартості спільної квартири відповідачем повністю відшкодована колишній дружині. З приводу стягнення із відповідача 50% вартості спірних автомобілів вважав вимоги необґрунтованими, оскільки ринкова вартість транспортних засобів завищена експертом, так як вони були пошкоджені. Крім того, відповідач заперечив привласнення коштів від продажу спірних автомобілів, оскільки ним були перераховані грошові кошти позивачу у сумі 102\~870,20 грн та надав суду платіжні інструкції. Свідок [PERSON] зі сторони відповідача у судовому засіданні пояснив, що він не знайомий з позивачем [PERSON] , а у відповідача [PERSON] 31.08.2022 року придбав транспортний засіб RENAULT KANGOO, який був пошкоджений за ціною 25\~000 грн. Свідок [PERSON] зі сторони відповідача у судовому засіданні пояснив, що йому відомо, що подружжя [PERSON] за спільною згодою хотіли продати квартиру у м.Суми, а натомість купити житло у Польщі. Зазначив, що [PERSON] повідомляв йому про продаж квартири і про те, що коли приїде його дружина із-за кордону, то віддасть їй половину грошових коштів. Проте при передачі грошей безпосередньо він присутній не був і йому не відомо чи відбулась така передача. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи у повному обсязі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, 17.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 900. У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . 03.08.2023 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми по справі № 591/5444/23 шлюб між сторонами розірвано. За час шлюбу сторонами набуто наступне спільне майно: - квартира, загальною площею: 48,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - транспортний засіб RENAULT KANGOO, 2005 року випуску; - транспортний засіб RENAULT LOGAN, 2020 року випуску. Згідно із договором купівлі-продажу від 07.08.2020 року, сторонами придбано квартиру загальною площею: 48,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку було зареєстровано на відповідача [PERSON] . Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до правового висновку Верховного суду України у справі за №6-54цс17 від 16.08.2017 згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Згідно із заявою [PERSON] від 29.08.2022 року, остання дала свою згоду своєму чоловікуа [PERSON] , зокрема, продати за ціну та на умовах за його власним розсудом належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS] . 02.09.2022 року [PERSON] продав спірну квартиру [PERSON] вартістю 577\~679,00 грн., які покупець сплатив продавцю перед підписанням цього договору. Оскільки 29.08.2022 року [PERSON] уповноважила [PERSON] продати квартиру за ціною та на умовах за його власним розсудом належну їй квартиру, колишнє подружжя досягло згоди на продаж спільної квартири. Суду не надано жодних належних та допустимих доказів того факту, що позивач [PERSON] не отримала грошові кошти за продаж спільної квартири. З приводу позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з відповідача половину вартості автомобілів RENAULT KANGOO, 2005 року випуску та RENAULT LOGAN, 2020 року випуску, які були відчужені [PERSON] без відома та згоди позивача, суд зазначає наступне. Так, автомобіль RENAULT KANGOO, 2005 року випуску, 11.09.2020 року було зареєстровано за [PERSON] 31.08.2022 року спірний транспортний засіб перереєстровано на громадянина [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного в ТСЦ 5946 РСЦ ГСЦ МВС в м. Суми, №5946/2022/3368411 від 31.08.2022 року. Автомобіль RENAULT LOGAN, 2020 року випуску, зареєстрований за [PERSON] 08.02.2022 року. 20.09.2022 року спірний транспортний засіб перереєстровано на громадянку [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного в ТОВ Автотрейд-Суми №4607/22/000281 від 20.09.2022 року. Судом встановлено та не заперечувалося відповідачем, що вказані автомобілі придбані сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбу. Відтак ці транспортні засоби є спільним майном подружжя. Частиною першою статті 69 Сімейного кодексуУкраїни встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до статті 71 Сімейного кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Згідно із частиною першою статті 70 Сімейного кодексуУкраїни, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частина четверта та п`ята статті 71 Сімейного кодексу України). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. За змістом частини 1 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до приписів статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до висновку експерта від 09.12.2024 № СЕ-19/119-24/16808-АВ, ринкова вартість легкового автомобіля «RENAULT KANGOO», 2005 року виготовлення, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , без пошкоджень, станом на дату складання висновку експерта становить 157832,65 грн. Ринкова вартість легкового автомобіля «RENAULT LOGAN», 2020 року виготовлення, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , без пошкоджень, станом на дату складання висновку експерта становить 441991,74 грн. Доводи відповідача про те, що ринкова вартість транспортних засобів завищена не підтверджуються належними та допустими доказами. Будь-яких доказів на підтвердження зазначеного стороною відповідача не надано, у зв`язку з чим, суд відхиляє такі доводи відповідача як необґрунтовані. Проте суд не погоджується з аргументами позивача [PERSON] щодо привласнення відповідачем коштів від продажу спірних транспортних засобів та не надання їй частини грошей, оскільки [PERSON] на ім`я [PERSON] були перераховані грошові кошти на загальну суму 102\~870,20 грн, що підтверджується платіжними інструкціями. Виходячи із викладеного суд вважає за необхідне поділити майно між сторонами наступним чином. Визнати спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] : грошові кошти в сумі 577 679,00 грн., отриманні від продажу квартира, загальною площею: 48,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , транспортний засіб RENAULT KANGOO, 2005 року випуску, право власності на який 11.09.2020 року було зареєстровано за [PERSON] , транспортний засіб RENAULT LOGAN, 2020 року випуску, право власності на який 08.02.2022 року було зареєстровано за [PERSON] . Також з відповідача на користь позивача належить стягнути компенсацію вартості частки у праві спільної сумісної власності на спірні транспортні засоби, а саме: автомобіль RENAULT KANGOO, 2005 року випуску, вартістю 78 540,00 грн, та автомобіль RENAULT LOGAN, 2020 року випуску, вартістю 186 592,00 грн, що в загальній сумі становить 265 132,00 грн. Водночас судом встановлено, що відповідачем уже було частково сплачено позивачу кошти від продажу зазначених транспортних засобів у розмірі 102 870,20 грн, що підтверджується матеріалами справи. З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути компенсацію вартості її частки у спірному майні в розмірі 162 261,80 грн, що є різницею між вартістю належної їй частки та фактично сплаченою сумою. У задоволенні позовних вимог позивача стосовно стягнення половини грошових коштів отриманих від продажу квартири, загальною площею 48,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 288 839,50 грн, суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю вимог. Згідно з ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина 3 ст.12\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.\~81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні як, в цілому, так і кожного доказу окремо, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя належить задовольнити частково із викладених вище підстав. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову пропорційно задоволеним вимогам, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1622 грн 62 коп.

Outcome: partial