Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

18 вересня 2025 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду міста Дніпра з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року у справі № 172/502/16-ц, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 700,00 гривень на місяць. Водночас, з 2016 року розмір прожиткового мінімуму неодноразово зростав, ціни на продукти харчування, речі першої необхідності, лікування та інше, також збільшуються. Починаючи з минулого року, розмір аліментів самостійно підвищений відповідачем до 1000,00 гривень. Проте, цих коштів також не вистачає для забезпечення мінімальних потреб дитини у харчуванні, одязі та навчанні. Враховуючи наведене, з метою недопущення погіршення матеріального стану дитини, на утримання якої стягуються аліменти, позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра Мачуського О.М. від 24 вересня 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, натомість подала заяву в якій зазначила, що просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 травня 2012 року Виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року, ухваленому по справі №172/502/16-ц, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 700,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 01.06.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. На виконання даного рішення, Покровським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 172/502/16-ц, який перебуває на примусовому виконанні в Синельниківському відділі державної виконавчої служби у Си\-нель\-ни\-ків\-сько\-му районі Дні\-про\-пе\-тров\-ської області Південного між\-ре\-гіо\-наль\-но\-го управління міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно з розрахунком заборгованості, виданого державним виконавцем Синельниківському відділі державної виконавчої служби 18.09.2025 року вих. № 112013, заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання [PERSON] , 2012 р.н. станом на 01.09.2025 року становить 132266,50 гривень. Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1\~статті 192 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У позовній заяві, як на підставу збільшення розміру аліментів, посилається на те, що її матеріальний стан значно погіршився, а розмір аліментів, який стягується на утримання дитини [PERSON] , 2012 р.н., менший за встановлений СК України розмір на одну дитину. При цьому, з початку стягнення аліментів (2016 р.) збільшився розмір прожиткового мінімуму для дитини й значно підвищились ціни на харчування, речі першої необхідності, лікування тощо. В ході судового розгляду справи, доводи позивача щодо погіршення матеріального стану отримувача аліментів, відповідачем не оспорювались та не спростовані. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі зміною матеріального становища платника чи отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на утримання дитини [PERSON] , 2012 р.н., аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3196 гривень. Частиною 2\~ст.\~182\~СК України\~визначено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2025\~рік» визначено, що у 2025 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 3196\~гривень. З урахуванням встановлених обставин справи, що передбачені ст. 182 СК України, те, що з моменту присудження стягнення аліментів, змінено прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, встановлено мінімальний рекомендований розмір аліментів, суд вважає, що аліменти в сумі 700,00 гривень, які стягуються з відповідача на користь позивача на щомісячне утримання їхньої дитини, навіть з урахуванням індексації, є недостатнім. При цьому, одержувачем аліментів заявлено позов про збільшення розміру аліментів, доводи якого в ході розгляду справи по суті, відповідач не оспорював та не спростував. Враховуючи наведене, а також реальні й розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, з позиції покращення матеріального становища дитини, суд вважає справедливим та обґрунтованим встановити розмір стягуваних аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3196 гривень щомісячно, який щорічно підлягає індексації відповідно до закону, з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved