Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.11.2025 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за договором № 15.12.2024-100000020 від 15.12.2024 року у розмірі 15461,53 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4499,53 грн.; заборгованість за процентами у розмірі 10962 грн., а також кошти у повернення сплаченого судового збору в розмірі 1453,44 грн. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. 23.11.2025\~року до\~суду звернулась\~представник відповідача\~ [PERSON] \~-\~адвокат Глушко\~З.В.\~з заявою\~про ухвалення\~додаткового рішення\~у справі.\~ В\~обґрунтування заяви\~зазначає,\~що відповідно\~до ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України,\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідачем при розгляді справи понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені на 60 %, а в іншій частині позову відмовлено, просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 2800 грн. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи,\~встановив наступне. Згідно\~п.3ч.1ст.270ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За змістом ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу;\~пов`язані із\~залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та\~проведенням експертизи;\~пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем надано договір про надання правничої допомоги від 17.09.2025 р., укладений між [PERSON] та адвокатом Глушко З.В., акт виконаних робіт від 23.11.2025 року до договору про надання правничої допомоги, квитанцію № 251123-1 від 23.11.2025 року на суму 7000 грн. У постанові від\~16.11.2022\~у справі\~№ 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. З огляду на те, що відповідач навів детальне обґрунтування та подав належні докази на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу, суд дійшов висновку, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 7000 грн. є співмірним із обсягом виконаної адвокатом роботи, складністю справи, а також значенням справи для учасників. Таким чином, враховуючи, що позов задоволено частково, виходячи з розміру задоволених вимог 15461,53 грн., що складає 60 % від заявлених позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 2800 грн.

Outcome: approved