Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

у жовтні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області через систему «Електронний суд» надійшла зазначена позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 1199-6693 від 03.05.2023 у розмірі 99 824,40 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, мотивуючи таким. На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у вільному доступі для всіх клієнтів розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладання. Надалі клієнт створює заявку на отримання кредиту, проходить перевірку та надає сканкопії документів або проходить верифікацію за допомогою технології BankID та отримує рішення кредитора щодо можливості надання кредиту. 03.05.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1199-6693 та надано кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: 23 400,00 грн - сума кредиту, строк кредитування 300 днів з базовим періодом14 днів, знижена процентна ставка 1,20% в день, стандартна процентна ставка - 1,50% в день, комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту. У подальшому, всупереч умовам кредитного договору, відповідач порушила умови кредитного договору та не повернула в повному обсязі кредит, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором, а тому станом на 02.09.2025 утворилася заборгованість, загальний розмір якої становить 111 103,20 грн. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за процентами у загальній сумі 11 278,80 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 99 824,40 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з відповідача частину заборгованості у розмірі 99 824,40 грн та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн (а.с. 1-8). У встановлений законодавством строк відповідач подала відзив на позовну заяву, зазначивши, що не погоджується з вимогою про стягнення з неї кредитних коштів у розмірі 99 824,40 грн взагалі, адже сума кредитних коштів була вже частково погашена, нарахування щомісячних відсотків є незаконним у період воєнного стану, а тому заявлені позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи. Відповідач зазначила, що нею вже погашено і внесено на рахунок товариства 17 175,60 грн, проте кредитор порушує чинне законодавство України і продовжує нараховувати штрафні санкції та пені за несплату кредитних коштів у період воєнного стану, вона не погоджується з розміром претензійних вимог взагалі і вважає їх незаконними та такими, що порушують її права як споживача кредитних послуг аргументуючи тим, що позивач не довів факту укладення між сторонами письмового (електронного) кредитного договору наголошуючи, що для підтвердження електронного правочину кредитор має надати докази, які підтверджують волевиявлення споживача, зокрема підтвердження ознайомлення з істотними умовами договору та використання належного засобу електронного підпису. Також відповідач зазначила, що у 2024-2025 до товариства застосовувались заходи впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, актуальність ліцензії та її дія на дату подання позову позивачем не підтверджена й не міститься у матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК України правочин, укладений без належного дозволу (ліцензії), є нікчемним. Щодо неправомірності нарахування відсотків і комісії, відповідач зазначила, що будь-які платежі поза межами тіла кредиту і процентів повинні бути чітко визначені, обгрунтовані й підтверджені належними доказами. У матеріалах справи таких доказів немає. Так як термін кредитування закінчився ще 27.02.2024 року, нарахування відсотків є незаконним та таким, яке порушує права споживачів кредитних послуг й автоматично повинно було б бути припиненим. Також у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, також звертає увагу на те, що прострочені кредитні платежі скасовано штрафні санкції. Враховуючи те, що основна заборгованість за тілом кредиту за підрахунками складає 21 528,00 грн, а нараховані відсотки більше ніж втричі перевищують основний борг і становлять 78 296,40 грн, таке нарахування є неправомірним. В даній справі позивач на підтвердження наявності заборгованості не надав жодних доказів, які підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів у сумі 23 400,00 грн. Відповідач виконала частину зобов`язань за кредитним договором, сплативши 17 175,60 грн, що підтверджується копією скріншоту з особистого кабінету та відображено у розрахунку на сайті позивача. Позивач не врахував цю обставину в розрахунку боргу, чим порушив вимоги ст.530, 533 ЦК України. Позовна заява не містить належних і допустимих доказів, що підтверджують правомірність вимог кредитора, а нарахування процентів та комісій не відповідають вимогам чинного законодавства. Договір укладено з істотними порушеннями формальних вимог та без підтвердження дії ліцензії фінансової установи. На підставі вищевикладеного, відповідач просить у задоволенні вимог відмовити в повному обсязі (а.с.63-68). Ухвалою від 06.10.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 55). У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с.58-61,), відповідач - рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання, яке отримано 10.10.2025 та 2025 (а.с.62). Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 50). Відповідач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов не підтримує та просить відмовити в його задоволенні у повному обсязі (а.с. 70). Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 03.05.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] , паспорт № [NUMBER] , виданий 11.11.2020, ідентифікаційний номер [NUMBER] , укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1199-6693, у вигляді кредитної лінії шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, платності та зворотності для задоволення особистих потреб позичальника, у розмірі 23 400,00 грн, строком 300 календарних днів, базовим періодом 14 календарних днів, фіксованою процентною ставкою, яка не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних удоговорі, може надаватися можливість скористатися кредитом за зниженою процентною ставкою (а.с.12-17). Відповідно до п.п.3.1., 3.2. Договору цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Для укладання цього договору, у порядку встановленому правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця усіх граф відповідної форми. (а.с. 10). Згідно з п. 3.11. Договору сторони узгодили, що кредитодавець надсилає позичальнику підписаний договір у особистий кабінет позичальника та на його електронну пошту ivanivnaalisa28@mail.ru(а.с. 13). Відповідно до п.4.5 Договору сплату процентів за користування кредитом та комісії позичальник зобов`язаний здійснювати у визначені графіком платежів (який є Додатком 3 до договору) дати, які є останніми днями відповідних базових періодів (а.с.13). Згідно з п.4.10 Договору, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється на суму виданого кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку дії договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою (а.с.13). Реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 29215,00%, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 132 210,00 грн та включає в себе: суму кредиту, комісію та проценти за користування кредитом (п.п.4.13,4.14 Договору) (а.с.13 на зв.). За п.5.1 Договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит в останній календарний день строку кредитування, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах (а.с.13 на зв.). Відповідно до п.6.3 Договору якщо позичальник несвоєчасно виконує зобов`язання щодо сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту, з дати виникнення у позичальника заборгованості зі здійснення вказаних платежів кредитодавець має право здійснювати позичальнику нагадування та повідомлення щодо необхідності сплати процентів за користування кредитом, комісії за видачу кредиту та щодо розміру заборгованості за кредитом, а також щодо розміру процентної ставки, яка застосовується кредитодавцем за користування кредитом (а.с.14). Згідно з п. 10.2 Договору у разі несплати позичальником нарахованих процентів за користування кредитом, комісії, комісії за видачу кредиту, або неповернення кредитодавцю частини огтриманого кредиту згідно графіка платежів не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за тстандартною процентною ставкою до повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів, комісії за видачу кредиту та суми кредиту (а.с.16 на зв.). Цей договір підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) «А7944» (а.с.17 на зв.). Відповідно до паспорту споживчого кредиту [PERSON] отримала кредит у розмірі 23 400,00 грн, строком на 300 днів, стандартна процентна ставка 547,50% річних, знижена - 438,00% річних, загальні витрати за кредитом 108 810,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 132 210,00 грн, реальна річна процентна ставка 29 215,00% річних (а.с.25-27). Згідно з п. 5 Паспорту сума кредиту сплачується одним платежем, не пізніше останнього календарного дня строку кредитування. Кількість та розмір платежів зі сплати процентів за користування кредитом здійснюється в строки, визначені у договорі (а.с.26). Паспорт підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) «А7944» (а.с. 27). На а.с. 27 на зв.-28 є Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1199-6693 (Графік платежів за договором), із зазначенням суми платежу за розрахунковий період та процентів за користування кредитом. Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» через систему платежів LiqPay від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» були перераховані кошти по платежам, в тім числі 03.05.2023 на картку [NUMBER] у сумі 23 400,00 грн (а.с.29-31). Згідно з довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» видача коштів за кредитним договором №1199-6693 від 03.05.2023 здійснювалася за допомогою системи LiqPay, платіж №2298253759, дата 03.05.2023, номер платіжної картки [NUMBER] , тип операції - видача кредиту, сума платежу - 23 400,00 грн (а.с. 32). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1199-6693 від 03.05.2023, заборгованість [PERSON] складає 111 103,20 грн, в тім числі: 21 528,00 грн - основний борг, 89 575,20 грн - залишок відсотків (а.с.33-37). На а.с.38-40 є Правила акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», які встановлюють порядок та умови проведення акції «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» серед споживачів фінансових послуг товариства, яка передбачає часткове списання заборгованості позичальника за укладеним ним кредитним договором для осіб, що приймають участь в зазначеній акції згідно з умовами Правил. За ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Аналізуючи викладене, потрібно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Отже, на користь позивача ТОВ«УКР КРЕДИТ ФІНАНС»з відповідача потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором № 1199-6693 від 03.05.2023, у розмірі 99 824,00 грн, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом -21 528,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 78 296,40 грн. Суд уважає доводи відповідача щодо неправомірність нарахування позивачем процентів і комісій неспроможними з огляду на те, що у цивільному законодавстві діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що укладений між сторонами кредитний договір №1199-6693 від 03.05.2023 в установленому законом порядку недійсним не визнавався, а норми Законів України «Про споживче кредитування»та «Про захист прав споживачів»не встановлюють нікчемність положень договору у разі включення у договір із споживачем несправедливих умов, визначенихстаттею 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Такі умови є підставою для оспорювання договору споживчого кредиту та визнання їх недійсними судом відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України у порядку позовного провадження, що у цій справі не встановлено, а тому висновки суду першої інстанції щодо зменшення розміру процентів за договором, у зв`язку з тим, що нарахований позивачем розмір процентів є несправедливим та порушує права споживача й не відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності, є безпідставними, не ґрунтуються на нормах права та встановлених фактичних обставинах справи. Конституційним Судом у рішенні від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі № 1-26/2011, на яке посилається суд першої інстанції, вказано, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів. З матеріалів справи вбачається, що до укладення договору про споживчий кредит відповідачу було надано паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором, що надавало можливість споживачу передбачити загальні витрати за час користування кредитними коштами та відмовитись від укладення договору або протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору без пояснення причин, повернувши протягом 7 днів кредитодавцю одержані згідно з договором грошові кошті або достроково повернути кредит та сплатити проценти за час користування, що передбачено умовами кредитного договору сторін та відповідає вимогамЗакону України «Про споживче кредитування». При цьому відповідач погодилася на запропоновані позивачем умови кредитування, свою згоду на його укладення не відкликала, Договір про відкриття кредитної лінії №1199-6693 від 03.05.2023 не оспорювала та презумпцію правомірності правочину в установленому законом порядку не спростувала, а тому зобов`язана сплатити визначені договором проценти за користування кредитними коштами у межах визначеного договором строку кредитування. За змістом укладеного сторонами договору, заявлена до стягнення 78 296,40 грн - це плата позичальника за правомірне користування кредитними коштами у межах загального строку кредитування, тобто є процентами у розумінні статей1048,1054,1056-1 ЦК України, наданий позивачем розрахунок процентів відповідачем не спростовано, та не наведено власного розрахунку. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved