Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом.В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що 20.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір №102324147, та 21.07.2021 за №3229297. Так, відповідно до п. 1.2. Договору №102324147 від 20.07.2021 сума (загальний розмір) кредитустановить 20000.00 грн. Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 7500 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строкукористування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 1.2. Договору №102324147 від 20.07.2021 сума (загальний розмір) кредитустановить 20000.00 грн. Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 5280 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен деньстрокукористування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договорів кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п.6.1. Договорів ці договори укладаються в електронній формі вособистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п.1.1. Договорів №102324147 від 20.07.2021 та №3229297 від 21.07.2021 Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цимдоговором, на строк, визначений п.1.3. договорів, надати позичальнику рошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договорів (далі - кредит), а позичальникзобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договорів термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договорами. 29.12.2021 було укладено договір №29-12/2021-45 та 13.01.2022 укладено договір 313-01/2022-79, відповідно до яких ТОВ"МІЛОАН" відступило накористь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №102324147 і №3229297. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТКАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №102324147 і №3229297. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договорами №102324147 і №3229297. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вище вказаними кредитними договорами в загальному розмірі 137211,51 грн, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 25000 грн. У поданому позові позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» клопоче про розгляд справи у відсутність повноважного представника Відповідаччем Сподіною А.О. через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості визнає та не заперечує проти їх задоволення. Клопоче про зменшення розміру ввитрат на правничу допомогу, оскільки, не має фінансової можливості сплатити 25000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу, як того просить ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірнідть кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до п. 1.2. Договору №102324147 від 20.07.2021 сума (загальний розмір) кредитустановить 20000.00 грн. Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 7500 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строкукористування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 1.2. Договору №102324147 від 20.07.2021 сума (загальний розмір) кредитустановить 20000.00 грн. Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 5280 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен деньстрокукористування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договорів кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п.6.1. Договорів ці договори укладаються в електронній формі вособистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п.1.1. Договорів №102324147 від 20.07.2021 та №3229297 від 21.07.2021 Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цимдоговором, на строк, визначений п.1.3. договорів, надати позичальнику рошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договорів (далі - кредит), а позичальникзобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договорів термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договорами. Пунктом 2.3.1.2. Договорів передбачено, що Позичальник можез більшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (зурахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщовнаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником успосіб вказаний цимпунктом, загальний період пролонгації на стандартних(базових) умовах перевищить 60днів, таке продовження здійснюється накількість днів, що залишилась до досягненнязагальним строком пролонгаціїна стандартних (базових) умовах 60 днів. Згідно п.4.2. Договорів у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цих договорів, кредитодавець, починаючи з днянаступного за датою спливу строку кредитування, зурахуванням пролонгацій таоновлених графіків платежів, що складаються узв`язку з продовженням строкукредитування (пролонгацією), має право (необов`язок) нарахувати проценти застандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договорів в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договорів. Відповідно до п.6.1. Договорів ці договори укладаються в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та/або відповідниймобільний додаток чи інші засоби. Згідно п.6.2. Договорів розміщений в особистому кабінеті позичальника проект цих договорів або інформація з посиланням на нього є пропозицією Кредитодавця про укладення кредитих договорів (оферти). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цих договорів (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SМS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману адфавітно-цифрову послідовність) для підписання цих кредитних договорів/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про їх укладення (акцепту). Згідно п.6.4. Договорів укладення кередитодавцем договорів з позичальником уелектронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного заз містом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договорів ці договори прирівнюються до таких, що укладені у письмовій формі. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договорів шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням кодупідтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електроннихдоговорів, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договорами. Згідно п.1.1. Договорів №102324147 від 20.07.2021 та №3229297 від 21.07.2021 Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цимдоговором, на строк, визначений п.1.3. договорів, надати позичальнику рошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договорів (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договорів термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договорами. 29.12.2021 було укладено договір №29-12/2021-45 та 13.01.2022 укладено договір 313-01/2022-79, відповідно до яких ТОВ "МІЛОАН" відступило накористь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №102324147 і №3229297. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТКАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №102324147 і №3229297. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договорами №102324147 і №3229297. Із правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 23.09.2015 року по справі №6-979цс15, вбачається, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач з будь яких підстав не отримав вище зазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в договорі позики, і таке виконання було б належним у відповідності до положень статті 516 ЦК України. Всуперечумовамкредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. За таких обставин суд вважає, щоправовідносини, які виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів належного виконання [PERSON] зобов`язань як на користь первісних кредиторів, так і на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», окрім того, відповідачем також не спростовано кредитну заборгованість по кредитних договорах, укладених з первісним кредитором, не надано суду належні, достатні та допустимі докази належного виконання умов кредитних договорів. Як слідує з матеріалів справи, відповідачем не виконується зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів за користування кредитом. Будь-яких доказів на спростування заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору. Доказів, які б підвереджували неправомірність вимог позивача, суду також не надано. Упостанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті\~12,\~13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Подані позивачем докази підтверджують, що [PERSON] укладено договори надання грошових коштів у кредит №102324147 від 20.07.2021 та від 21.07.2021 за №3229297, отримала кредит, користувалася кредитними коштами й допустила прострочення виконання грошового зобов`язання. Одночасно, згідно розрахунку позивача загальна аборгованість відповідача перед позивачем за кредитними договорами №102324147 від 20.07.2021 та від 21.07.2021 за №3229297 становить 137211,51 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 28415,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 107496,51 грн; заборгованість за комісіями 1300,00 грн. Доказів погашення відповідачем вищевказаної заборгованості матеріали справи не містять. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із кредитного договору, які регулюються нормами\~Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України). Відповідно до ч.1, 2ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому\~ЦК України\~та\~ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у\~ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частиною 12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). З матеріалів справи слідує, що було укладено кредитні договори в електронному вигляді, якими передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на платіжну картку позичальника. Отже, підписавши угоду одноразовим електронним ідентифікатором [PERSON] добровільно погодилася у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та відсотки за користування кредитом. Частиною 1\~статті 1077 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» втратило такі права. Відповідно достатті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до\~ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. При цьому договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Таким чином, вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення з [PERSON] суми боргу за кредитними договорами підлягають задоволенню у повному обсязі. При вирішенні питання про стягнення із відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судових витрат, судом враховується наступне. Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025рік» від 19.11.2024, №4059-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень 00 копійок. Відтак, сума судового збору, що підлягає до сплати за звернення юридичної особи до суду із позовною заявою майнового характеру становить не менше 3028 гривень та не більше 1059800 гривень. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок, про що свідчить платіжна інструкція кредитового переказу коштів №0570450025 від 30.10.2025 (а.с.120), оскільки, позовну заяву подано позивачем до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тому позивачем сплачено судовий збір у відповідності до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті ; Закону України «Про судовий збір» (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімумум для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та розраховано з урахуванням положень ч.3 ст.4 вище вказаного Закону, тобто із застосуванням пониженого коефіцієнту 0,8 (3028,00 грн. х 0,8=2422,40 грн.). З врахуванням того, що позов підлягає задоволенню, суд в силу ст.141 ЦПК України приходить до висновку про присудження ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судових витрат, зокрема, судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вище викладене дає суду підстави для задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесених ним при зверненні до суду судових витрат, зокрема, судового збору. Щодо витрат на правничу допомогу, то слід зазначити, що ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1, 2ст.137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК Українирозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначенийстаттею 141 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує вимоги, викладені в частині 3 цієї статті. Визначаючись з розподілом витрат позивача на правничу допомогу, суд враховує, що ТОВ «Коллект Центр» скористалися правовою допомогою Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» по вказаній справі, про що свідчить договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 (а.с. 102-104). Згідно з наданою заявкою на надання юридичної допомоги №2086 від 01.09.2025сторони за Договором №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, товариство - ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатське об`єднання - АО «Лігал Ассістанс» погодили надання наступних правових (юридичних) послуг Адвокатським об`єднанням Товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості із [PERSON] : надання усної консультації з вивченням документів 2 год.- 4000,00 грн., підготовка пропозицій 3 год. 6000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 5 год.- 15000,00 грн. (а.с. 66). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved