Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу. В позові зазначив, що 31.01.2025 між позивачем та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам, у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу Maple C51 SMA 7151, д.н. [NUMBER] . 11.04.2025 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Maple C51 SMA 7151, д.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача, та транспортним засобом Ford Focus, д.н. [NUMBER] . Постановою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2025 відповідача визнано винним у ДТП, а також у залишенні місця ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Оскільки відповідно до умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила ДТП, якщо така особа залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, позивач виплативши постраждалій особі страхове відшкодування у розмірі 16\~465,83 грн просить стягнути вказану суму з відповідача в порядку регресу. Ухвалою суду від 07.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення судових витрат, судом встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 3\~028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2736 від 27 серпня 2025 року. Відповідно до п. 6 ч.1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Згідно з ч.\~1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, згідно з положеннями ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при зверненні до суду, що становить 1\~514,00 гривень, інша частина судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved