Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

У березні 2024 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що АТ «СГ «ТАС» (приватне) було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР9296988. Забезпеченим ТЗ за Полісом є Skoda Fabia д.н.з. [NUMBER] . 22 січня 2021 року о 18 годині 20 хвилин у м. Вишневому Бучанського району Київської області, по вулиці В. Чорновола, 46, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю Забезпеченого T3 Skoda Fabia д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , а також ТЗ Citroen Berlingo д.н.з [NUMBER] , та ТЗ Toyota Aygo д.н.з. [NUMBER] . У результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Citroen Berlingo д.н.з [NUMBER] , що підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2021 року справа №369/1367/21, а також було встановлено вину відповідача у вчиненні зазначеного ДТП. Враховуючи наявність Полісу, власник пошкодженого ТЗ Citroen Berlingo д.н.з [NUMBER] звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) з повідомленням про ДТП. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ Citroen Berlingo д.н.з [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію №26868/40/2 від 07 лютого 2021 року, відповідно до якого вартість ремонту ТЗ Citroen Berlingo д.н.з [NUMBER] склала 166095,76 грн. Внаслідок цього Позивачем, на підставі отриманих документів та заяви про страхове відшкодування від власника, затверджено страховий акт №07239/51/921 від 12 березня 2021 року на суму 55112,88 грн, яку було виплачено, що підтверджується платіжною інструкцією №168164 від 17 березня 2021 року. У зв`язку із вищевказаним, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «СГ «ТАС» (приватне) 55112,88 грн матеріальної шкоди в порядку регресу та 3028 грн судового збору. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я. від 07 березня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи №1650 від 18 жовтня 2024 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 21 жовтня 2024 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2024 року прийнято до провадження цивільну справу та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи сповіщена належним чином, причини неявки не повідомила, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подала, причини неможливості подати відзив суду не повідомила. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги\~ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 22 січня 2021 року о 18 годині 20 хвилин [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом Skoda Fabia д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вулиці В. Чорновола, 46 у місті Вишневому Бучанського району Київської області, порушила вимоги підпункту «а» пункту 2.9, пунктів 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України. Зокрема, водій не обрала безпечної швидкості руху транспортного засобу, не дотрималася безпечної дистанції та допустила зіткнення з автомобілем Citroen Berlingo д.н.з. [NUMBER] . Унаслідок первинного зіткнення автомобіль Citroen Berlingo здійснив подальше зіткнення з транспортним засобом Toyota Aygo д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів. Таким чином, [PERSON] своїми діями вчинила адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124 та ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2021 року у справі №369/1367/21, відповідача визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.\~124, ч.1 ст. 130\~ Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6\~ст. 82 ЦПК України). На момент настання страхового випадку транспортний засіб Skoda Fabia д.н.з. [NUMBER] був забезпечений Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 9296988. [PERSON] , як власник пошкодженого транспортного засобу Citroen Berlingo д.н.з [NUMBER] , 25 січня 2021 року звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Citroen Berlingo д.н.з [NUMBER] було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) №11785 від 04 лютого 2021 року та ремонтну калькуляцію №26868/40/2 від 07 лютого 2021 року. Відповідно до звіту №11785 від 07 лютого 2021 року вартість матеріального збитку власнику пошкодженого транспортного засобу Citroen Berlingo д.н.з [NUMBER] складає 116112,88 грн. 25 січня 2021 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (АТ «СГ «ТАС» (приватне)) із заявою про страхове відшкодування. На підставі вказаної заяви власника Citroen Berlingo д.н.з AI7421PE та зібраних документів складено Страховий акт №07239/51/921 від 12 березня 2021 року на суму 55112,88 грн, та здійснено виплату, що підтверджується платіжним дорученням №168164 від 17 березня 2021 року. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1ст. 1166\~Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~ст. 22 ЦК України, оскільки ч.1 визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до п. 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відповідно до абзацу «а» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду,якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.03.2021 року у справі № 369/1367/21 встановлено, що відповідач під час ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено ч. 2\~ст. 77 ЦПК України. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України» та від 28.10. 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії»). Враховуючи, що вина відповідача\~ [PERSON] , у вчиненні ДТП встановлена, остання під час ДТП перебувала в стані алкогольного сп`яніння на неї покладається обов`язок відшкодування заподіяної потерпілому матеріальної шкоди. Таким чином, [PERSON] має сплатити на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» (АТ «СГ «ТАС» (приватне)) суму в розмірі 55112,88 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved