Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

І. Описова частина Стислий виклад позиції позивача та відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 24.02.2025 надійшла позовна\~заява,\~в якій\~позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22 986,95 грн за договором про споживчий кредит №100518910 від 23.04.2023. Свій позов ТОВ "Кредит-Капітал" обґрунтовує тим, що 23.04.2023 між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 100518910 у електронній формі. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору відповідач отримав 7000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій строком на 105 днів. 29.08.2023 між первісним кредитором та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" було укладено договір відступлення прав вимог № 104-МЛ, відповідно до якого позивачу перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 100518910 від 23.04.2023, укладеним з відповідачем. Проте відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, тому має заборгованість перед позивачем на загальну суму 22 986,95 грн, яку добровільно сплатити не готовий, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач у судове засідання явку свого представника не забезпечив. Представник позивача через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" подала заяву про розгляд справи без участі представника позивача; не заперечує проти винесення заочного рішення і просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім того позивач надав до суду відповідь на відзив, згідно з якою вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідач, підписуючи договір, був проінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства. Всі документи знаходяться в особистому кабінеті позичальника, з якими він ознайомився на момент укладення договору. Доводи відповідача про те, що позивач не надав доказів надання грошових коштів, не заслуговують на увагу, оскільки на підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного доручення № 63440729 від 23.04.2023, з якого слідує, що ТОВ "Мілоан" перерахувало на ім`я отримувача [PERSON] за кредитним рахунком № [NUMBER] кредитні кошти у сумі 7000 гривень 00 копійок. Відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків і комісії за користування кредитом у строк, встановлений умовами кредитного договору № 100518910 від 23.04.2023. Відповідач був попереджений про наслідки порушення кредитних зобов`язань і ознайомлений з умовами кредитування та відповідальністю за їх порушення. Відповідач у судове засідання не з`явився. Суд, зазначає, що дата, час і місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення ухвали суду за місцем реєстрації. Проте поштове відправлення повернуто суду без вручення з відміткою працівника поштового зв`язку "Адресат відсутній за вказаною адресою". За наведеного ухвала про відкриття провадження відповідно до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається врученою. Представник відповідача повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. Водночас представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що з позовними вимогами не згодний. Також у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів; нарахування відсотків за користування кредитом не може перевищувати суму самого кредиту; кредитодавець не оцінив кредитоспроможність споживача. Позивач не надав доказів про те, що картка [NUMBER] належить відповідачу, а також не надано доказів того, що відповідач дійсно її отримував. Нарахування відсотків за користування кредитом не може перевищувати суму самого кредиту. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом у розмірі 6 300 гривень 00 копійок, прострочену заборгованість за нарахованими відсотками 16 686 гривень 95 копійок. Кредитодавець зобов`язаний здійснювати оцінювання кредитоспроможності на підставі внутрішньої політики з оцінки кредитоспроможності з урахуванням ризик-орієнтованого підходу. Також відповідач планує понести судові витрати на правничу допомогу під час розгляду справи, які становлять у розмірі 10 000 гривень 00 копійок. Процесуальні дії суду Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2025 відкрито провадження по справі. Розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін . Ухвалами судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22.04.2025, 11.06.2025 витребувано докази. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.09.2021 ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" зареєстроване як юридична особа 25.09.2021, види економічної діяльності: 64.92 - інші види кредитування (а.с.31). Судом встановлено, що 23.04.2023 між ТОВ "Мілоан" і [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №100518910, відповідно до пункту 1.1 якого позикодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3 Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі, визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Пунктами 1.2-1.4 кредитного договору передбачено, що сума кредиту становить 7 000 гривень. Кредит надається строком на 105 днів з 23.04.2023. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії з надання кредиту та процентів за користування кредитом: 06.08.2023. Відповідно до п.1.5.1 комісія за надання кредиту 0,00 грн, яка нараховується за ставкою 0,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно з п.1.5.2 проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 18 900,00 гривень, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.5.3 договору, передбачена стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У пункті 1.6 зазначено, що тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Згідно з п.2.1., укладеного між сторонами правочину кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.2.3. кредитного договору передбачено нарахування процентів за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.5.3 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту. З п. 6.5 укладеного між сторонами договору вбачається, що цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (а.с.8-13). Подана до суду позивачем анкета-заява на кредит № 100518910 від 23.04.2023 містить надану позичальником згоду, процес оформлення та розгляду заяви, прийняття рішення по заяві та погоджені умови кредитування по заяві (а.с. 17). Відповідно до копії платіжного доручення № 63440729 від 23.04.2023 ТОВ "Мілоан" перерахувало на ім`я отримувача Дорчинець Ярослава Серійовича кошти згідно з договором №100518910 в сумі 7 000 гривень (а.с. 18). Отже, ТОВ "Мілоан" умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну суму, що підтверджується копією платіжного доручення. Також суд з`ясував, що 29.08.2023 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" було укладено договір відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитними договорами, що укладені між ТОВ "Мілоан" та боржниками (а.с.22-26). Відповідно до копії витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29.08.2023 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 100518910 від 23.04.2023 і загальна сума заборгованості становить 22986, 95 грн, з яких: 6300 грн залишок по тілу кредиту, 16686,95 грн залишок по відсотках, 0 грн залишок по комісії (а.с. 29). Згідно з виписки з особового рахунку за кредитним договором №100518910 від 23.04.2023 встановлено, що [PERSON] має заборгованість перед ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" станом на 28.01.2025 у розмірі 22986,95 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 6300 грн; прострочена заборгованість за комісіями 0 грн, прострочена заборгованість за відсотками 16686,95 грн (а.с. 21). З листа АТ "Сенс Банк" від 08.05.2025 №6256-БТ-32.3/2025 встановлено, що на рахунок ТОВ "Мілоан" [NUMBER] кошти у розмірі 1 042 764,06 грн було отримано 29.08.2023, призначення платежу "Плата за відступлення права вимоги зг. дог. №104-МЛ (Т) від 29.08.2023 без ПДВ." ( а.с.98). З листа АТ "Універсал Банк" від 07.07.2025 №БТ/Е-7018 з`ясовано, що 23.04.2023 на рахунок [PERSON] було зараховано кошти в сумі 7000 гривень 00 копійок. Додатково повідомлено, що кошти було зараховано не від ТОВ "Мілоан", а як Р2Р -переказ ) з картки на картку). Відповідно підтвердити факт того, що платіж надійшов з платіжними дорученням №63440729 від ТОВ "Мілоан", Банк не може ( а.с.115). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.1046 вказаного Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1050 цього Кодексу, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З наведеного можливо дійти висновку, що дійсно 23.04.2023 між відповідачем та ТОВ "Мілоан" в електронній формі на підставі оформлення та подання ТОВ "Мілоан" відповідної анкети-заяви на кредит №100518910 від 23.04.2023, підписаної позичальником одноразовим ідентифікатором та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір, було укладено договір про споживчий кредит, та відповідач був ознайомлений з усіма його істотними умовами та прийняв їх. Суд зазначає, що без здійснення вказаних дій позивачем кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому суд доходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, за яким з рахунку ТОВ "Мілоан", перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки [PERSON] , зареєстрованої останньою у особистому кабінеті на сайті miloan.ua. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Щодо доводів представника відповідача про зменшення розміру відсотків, які не можуть перевищувати тіло кредиту, суд не приймає ці доводи з врахуванням таких доводів. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вже було встановлено судом, договір споживчого кредиту №100518910 від 23.04.2023 року підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; боржник на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо його умов та в подальшому договір виконував. Кредитний договір містить повну інформацію щодо умов кредитування, а саме щодо суми та періоду надання кредиту (пункт 1.2, 1.3) і розміру процентної ставки (пункт 1.5,), порядку надання і погашення кредиту, відповідальності за порушення умов договору. Враховуючи зміст кредитного договору слід дійти висновку, що [PERSON] з моменту підписання цього договору був обізнаний щодо оплатності наданого кредиту, а також щодо свого обов`язку вносити плату за користування кредитом, розміру процентів, порядку їх сплати та відповідальності за прострочення погашення кредиту. Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору, зокрема в частині умов щодо нарахування відсотків, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Таким чином вказані нарахування процентів за користування кредитом у період з 23.04.2023 по 21.08.2023, відповідають умовам укладеного між сторонами договору та зазначеним нормам права. Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують правав споживача. Передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Однак у справі не встановлено, що ТОВ «Мілоан» приховало від позичальника об`єктивну інформацію щодо сукупної вартості кредиту. Розмір процентів за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст.627 ЦК України. Суд відхиляє посилання відповідача на п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недісним. При розгляді справи відповідач [PERSON] не заявляв зустрічних вимог про визнання недійсним кредитного договору в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови вказаного договору, не повернув отримані в борг грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором про споживчий кредит, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати за сплату судового збору в сумі 2422,40 гривень . На підставі викладеного,

Outcome: approved