Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

28.02.2025 року позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» про захист прав споживача. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що в період з 25 по 26 лютого 2025 року, діючи в умовах воєнного стану, АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» шляхом несанкціонованого проникнення на територію її приватної земельної ділянки та шляхом зламу та вилучення частини труби зовнішньо-будинкової газової мережі відключив газопостачання до її житлового будинку по [ADDRESS] за неоплату його бездоговірних послуг з так званої доставки газу. Вважає такі дії відповідача протиправними, такими, що порушують її конституційне право на власність, на житло, користування надрами та споживчими послугами на підставі договорів, укладених з належними контрагентами на підставі свободи договору та у відповідності до вільної волі. Враховуючи викладене, просить суд, усунути перешкоди у користуванні приватними газовими мережами споживача, а саме припинити дії відповідача щодо відключення газопостачання до її житлового будинку по [ADDRESS] та зобов`язати його відновити становище, яке існувало до цього порушення, шляхом підключення її будинку до газопостачання за договором з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 02.02.2021 року. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 21.03.2025 року від відповідача, АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. В обгрунтування своїх заперечень зазначає, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» не є належним відповідачем у справі, так як з 01.12.2023 року не здійснює діяльність з розподілу природнього газу на території Волинської області, а тому не виконує функції оператора газорозподільної системи на території Волинської області. 24.03.2025 року від позивача, [PERSON] , до суду надійшла відповідь на відзиву, яка фактично зводиться до клопотання про залучення в якості співвідповідача у справі Волинську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». 31.03.2025 року від позивача, [PERSON] , до суду надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] . Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.04.2025 року було задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Волинську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] . 06.05.2025 року від позивача, [PERSON] , до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій вона просить стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн. з кожного. 12.05.2025 року від відповідача, Волинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просять провадження у даній справі в частині вимог до Волинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» закрити, так як філія є відокремленим підрозділом товариства та не наділена цивільною процесуальною дієздатністю, а тому не може бути стороною у справі. 16.05.2025 року від відповідача, АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», надійшли заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог, в яких просить у задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди відмовити, так як позивачем не доведено, що її права порушені саме АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз». 23.05.2025 року від позивача, [PERSON] , надійшла відповідь на відзив відповідача, Волинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», в якій зазначає, що зважаючи на те, що виконавцем було здійснено відключення постачання природного газу з порушенням такої процедури, позивач вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення. 23.05.2025 року від позивача, [PERSON] , надійшло клопотання про заміну первісних відповідачів, АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», Волинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на належного відповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України», а також про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Волинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.05.2025 року було задоволено клопотання позивача, замінено первісних відповідачів АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», Волинську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на належного відповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України», а також залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Волинську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». 26.05.2025 року від Волинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» надійшли заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначає, що моральна шкода є похідною вимогою і не може бути задоволена окремо від первісної вимоги про протиправність дій відповідача. Таким чином, враховуючи те, що позивачем не доведено протиправність дій відповідача, то і у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити. 26.05.2025 року від Волинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». 11.06.2025 року від відповідача, ТОВ «Газорозподільні мережі України», надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позовної заяви відмовити. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що Волинською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» укладений договір від 21.01.2025 року № 10529/104/1-01003-1224 на виконання робіт по припиненню (обмеженню) газопостачання побутовим споживачам. На підставі даного договору ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» направила оператору ГРМ повідомлення від 28.01.2025 року на припинення (обмеження) газопостачання споживачу та пломбування вхідної запірної арматури, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з нездійсненням оплати за спожитий газ та наявною заборгованістю. 29.01.2025 року оператором ГРМ на адресу позивача було направлено повідомлення про припинення постачання (розподілу) природного газу на об`єкт споживача, у зв`язку з поданням постачальником природнього газу псиьмової заяви про припинення газопостачання. 26.02.2025 року, оскільки споживачем не була сплачена наявна заборгованість перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», працівниками оператора ГРМ на виконання доручення постачальника природнього газу договірних зобов`язань перед постачальником та відповідно до надісланого попередньо повідомлення, було припинено газопостачання позивачу. Зазначає, що Волинська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» діяла виключно в межах своїх повноважень з дотриманням вимог діючого законодавства, а тому вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. 11.06.2025 року від третьої особи, Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», надійшли письмові пояснення щодо позову або відзиву, в яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити, через їх безпідставність та необґрунтованість. 18.06.2025 року від позивача, [PERSON] , надійшла відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.06.2025 року було задоволено клопотання відповідача та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». 26.06.2025 року від позивача, [PERSON] , надійшла уточнена позовна заява, в якій просить суд: усунути перешкоди в користуванні приватними газовими мережами споживача, а саме припинити дії відповідача щодо відключення газопостачання до житлового будинку по [ADDRESS] та зобов`язати його відновити становище, яке існувало до цього; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем була порушена процедура припинення газопостачання до її помешкання. Зазначає, що жодних повідомлень про припинення їй газопостачання, ані від постачально компанії, ані від оператора ГРМ вона не отримувала. Вказує, що працівники відповідача незаконно зайшли на її територію (без її згоди). Дії відповідача щодо самочинного відключення газопостачання шляхом зламу (пошкодежння) зовнішньої будинкової мережі до її житлового будунку в умовах воєнного стану в Україні підлягають припиненню, а становище газової мережі має бути відновлено до становища, що існувало до цього порушення. Крім цього зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача, нею було отримано моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона була змушена терпіти холод у своєму житловому приміщенні, у якому температура трималася в опалювальний сезон на рівні 5-10 градусів за цельсієм. Вона була змушена обігрівати хоча б одну кімнату за допомогою обігрівальних електроприладів, у зв`язку з чим втричі зросла плата за електроенергію. Крім цього в будинку виникла сирість, стіни покрилися грибком, що провокує легеневі захворювання та створює неприємний запах у приміщеннях будинку. Вона не може нормально відпочивати, виспатись у власному будинку та змушена терпіти постійний дискомфорт за своїм місцем проживання. 23.07.2025 року від третьої особи, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що з 06.02.2021 року споживач [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER] ) знаходиться в реєстрі постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Станом на 30.06.2025 року по особовому рахунку № [NUMBER] обліковується заборгованість у сумі 27549,56 грн. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.08.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 15.10.2025 року від третьої особи, ТОВ «Газопостачальна компанія «НафтогазУкраїни», надійшли письмові пояснення, в яких надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що з 06.02.2021 року споживач [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER] ) знаходиться в реєстрі постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Станом на 30.09.2025 року по особовому рахунку № [NUMBER] обліковується заборгованість у сумі 27549,56 грн. Також зазначає, що товариством, з урахуванням наявної та несплаченої заборгованості по особовому № [NUMBER] , було ініційовано припинення постачання природного газу позивачу, та у свосіб, передбачений законодавством, напраавлено на адресу позивача повідомлення про припинення споживання природного газу від 15.01.2025 року. У свою чергу, товариством направлено оператору ГРМ, Волинській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», повідомлення (доручення) на припинення (обмеження) газопостачання споживачу та пломбування вхідної запірної арматури від 28.01.2025 року. 05.11.2025 року від третьої особи, [PERSON] , надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначає, що проживає в одному будинку з позивачем, [PERSON] , який розташований за адресою: [ADDRESS] (він проживає в кв. [ADDRESS] , а. [PERSON] в кв. [ADDRESS] ). Будинок розміщений на земельній ділянці (земельна ділянка розділена між ними на дві окремі ділянки) та по межі земельної ділянки проходить газопровід, яким до будинку і по фасаду будинку розділяється на кожну квартиру. 26.02.2025 року до нього на подвір`я, без попереднього повідомлення, самостійно зайшли люди та вилучили кусок труби спільного газопровіду. Повернувшись додому, застав їх у дворі. Вони надали на підпис якийсь документ, який він не перечитував, але поставив під ним свій підпис. Дозволу на здійснення робіт на відключення газу з заходом на його земельну ділянку не давав. В судовому засіданні позивач та її представник просили позовну заяву задовольнити з підстав, які у ній зазначені. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, які зазначені у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляду справи без його участі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири та земельної ділянки площею 0,1000 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з державного реєстру правочинів № 9741055 від 01.04.2011 року, Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 152191 (т. 1 а.с. 15-17). Позивач, [PERSON] , є споживачем послуг, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з постачання природного газу, що підтверджується Заявою-приєднанням до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 02.02.2021 року (т. 1 а.с. 12, 235, т. 2 а.с. 21). Крім цього, даний факт сторонами не заперечується. 15 січня 2025 року ТОВ «ГК «Нафтогаз України» направило на адресу позивача, [PERSON] , повідомлення про припинення споживання природного газу № 119/4.3.1-3126-2025/950005515, в якому було висунуто вимогу про добровільного припинення споживання природного газу з 29.01.2025 року. Дане повідомлення направлялося позивачу у зв`язку з наявною заборгованістю за надані товариством послуги у розмірі 25870,66 грн. Крім цього, в даному повідомленні було роз`яснено позивачу, що у разі сплати наявної заборгованості, постачання природного газу до її домоволодіння припинятися не буде (т. 2, а.с. 19). 28.01.2025 року ТОВ «ГК «Нафтогаз України», на підставі договору на виконання робіт по припиненню (обмеженню) газопостачання побутовим споживачам від 21.01.2025 року № 10529/104/1-01003-1224, було направлено на адресу Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» повідомлення (доручення) на припинення (обмеження) газопостачання споживачу та пломбування вхідної запірної арматури № 119/4.3.1-6516-2025/950005515, в якому повідомлено філію про необхідність здійснення заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у термін до 18.02.2025 року, у зв`язку з нездійсненням оплати за спожитий природний газ та наявною заборгованістю. Копію даного повідомлення було направлено позивачу, [PERSON] (т. 1 а.с. 102, 185, т. 2 а.с. 22). 29.01.2025 року Волинською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» було направлено на адресу позивача, [PERSON] , повідомлення про припинення газопостачання (розподілу) природного газу № ВлФ/200-ВИХ-593-25, в якому було повідомлено останню про те, що 07.02.2025 року філією буде здійснено припинення газопостачання (розподілу) природного газу за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 103, 181). Дане повідомлення було отримано позивачем, [PERSON] , 10.02.2025 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (т. 2 а.с. 37). 26.02.2025 року Волинською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» було проведено припинення газопостачання за адресою: [ADDRESS] та кв. [ADDRESS] , шляхом від`єднання від ГРМ механічно з видимим розривом на газопроводі вводі (газовий стояк), на ввідному газопроводу, причина припинення звернення постачальника природного газу від 28.01.2025 року, проводилося в присутності власника кв. [ADDRESS] [PERSON] , що підтверджується Актом про припинення (обмеження) газопостачання № 87 від 26.02.2025 року (т. 1 а.с.104-105, 184). Позивач [PERSON] станом на 30.09.2025 року має заборгованість перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за надання послуг з постання природного газу у розмірі 27549,56 грн. (станом на день направлення ТОВ «ГК «Нафтогаз України» повідомлення (доручення) на припинення (обмеження) газопостачання споживачу та пломбування вхідної запірної арматури від 28.01.2025 року така заборгованість складала 25870,66 грн.) (т. 1 а.с. 236, том. 2 а.с. 17). Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача відновити становище газопроводу до будинку, яке існувало до цього, суд зазначає наступне. Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією, врегульовано ЦК України Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494(далі - Кодекс ГС, КГС). Згідно із ч.1 ст.714\~ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно п. 4 ч.1ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. Відповідно до п. 1 глави 7 розділу VІ КГС, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; 3)\~подання споживачем\~або його\~постачальником (який\~уклав з\~Оператором ГРМ\~договір на\~виконання робіт,\~пов`язаних\~з припиненням/обмеженням\~газопостачання споживачам)\~письмової заяви\~про припинення\~газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством. Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1-5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ. Згідно п. 2 глави 7 розділу VІ КГС, споживач зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. При отриманні від Оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов`язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу. Відповідно до п. 4 глави 7 розділу VІ КГС, при припиненні (відновленні) газопостачання (розподілу природного газу) складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. У разі відмови споживача від підписання акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) фіксація припинення газопостачання (розподілу природного газу) (крім випадків відключень при аварійних ситуаціях) повинна підтверджуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про припинення газопостачання (розподілу природного газу), та/або підписом акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) однією незаінтересованою особою (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення такої особи. Акт про припинення газопостачання (розподілу природного газу) у цьому випадку надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням. Згідно п. 5 глави 7 розділу VІ КГС, припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. При несанкціонованому відновленні газоспоживання (розподілу природного газу), відмові представникам Оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи. Як встановлено судом, 26.02.2025 року Волинською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» було проведено припинення газопостачання за адресою: [ADDRESS] та кв. [ADDRESS] , шляхом від`єднання від ГРМ механічно з видимим розривом на газопроводі вводі (газовий стояк), на ввідному газопроводу, причина припинення наявність у позивача, [PERSON] заборгованості перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за послуги з постачання природного газу. Припинення газопостачання у спосіб, який був обраний Волинською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України», у відповідності до п. 5 глави 7 розділу VІ КГС, можливий виключно у випадках: несанкціонованого відновлення газоспоживання, відмови в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання, у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації та після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу. У всіх інших випадках, припинення постачання природного газу відбувається шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. Відповідач стверджує, що припинення газопостачання за адресою: [ADDRESS] було проведено у такий спосіб у зв`язку несанкціонованим відновленням газоспоживання. Зазначає, що 07.02.2025 року майстром Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» було здійснено припинення газопостачання шляхом закриття відключаючого пристрою та його пломбування. Також зазначає, що в подальшому контролером було виявлено, що за вказаною адресою споживач зірвав пломбу і самовільно відновив собі газопостачання, що і стало причиною для повторного припинення газопостачання, але в інший спосіб шляхом механічного від`єднання. На підтвердження того, що 07.02.2025 року майстром Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» було здійснено припинення газопостачання шляхом закриття відключаючого пристрою та його пломбування суду було надано акт про припинення (обмеження) газопостачання № 48 від 07.02.2025 року, однак даний доказ є недопустимим, так як не відповідає вимогам, які передбачені п. 4 глави 7 розділу VІ КГС. Так, як вбачається з наданого стороною відповідача акту, він складався у присутності споживача газу [PERSON] , однак під актом відсутній підпис даної особи. Крім цього, суду не було надано доказів того, що, у зв`язку з відмовою споживача від підписання акта про припинення газопостачання, велася відеозйомка даного припинення. Більш того, даний акт не містить підпису незаінтересованої особи. Інших доказів, які підтверджували твердження відповідача з приводу того, що 07.02.2025 року майстром Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» було здійснено припинення газопостачання шляхом закриття відключаючого пристрою та його пломбування, а також того, що споживач зірвав пломбу і самовільно відновив собі газопостачання, відповідачем суду надано не було. Таким чином, враховуючи те, що наданий відповідачем доказ, акт про припинення (обмеження) газопостачання № 48 від 07.02.2025 року, є недопустимим доказом, а інших доказів, які б підтверджували твердження відповідача, суду не надано, суд приходить до висновку, що відповідачем не було дотримано процедури припинення постачання природного газу, яка зазначена у главі 7 розділу VІ КГС, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача відновити становище газопроводу до будинку за адресою: [ADDRESS] , що існувало до 26.02.2025 року, підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог в частині усунення перешкод в користуванні приватними газовими мережами споживача, шляхом припинення дій відповідача щодо відключення газопостачання до житлового будинку позивача, суд зазначає наступне. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права. Форма і зміст позовної заяви мають відповідати вимогам статті 175 ЦПК України. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 48 ЦПК України). Позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки (стаття 50 ЦПК України). За правилом частини першої статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Відповідно до частини другої статті 51\~ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та постановляє рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) та інших постановах. Наведені висновки свідчать про те, що позивач наділений правом на власний розсуд визначити предмет та підстави позову, а також суб`єктний склад відповідачів, разом з цим, саме на суд покладено процесуальний обов`язок визначення належності відповідачів у спорі, проте вирішення питання про заміну відповідача на належного або залучення співвідповідача здійснюється судом виключно за клопотанням позивача (частини перша, друга статті 51 ЦПК України). Суд надає позивачу доступ до правосуддя та не може з підстави не визначення належних відповідачів на стадії прийняття позовної заяви до розгляду відмовити у відкритті провадження. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Оскільки процесуальний закон правом визначення відповідача наділяє виключно позивача, суд позбавлений можливості з власної ініціативи здійснити заміну неналежного відповідача на належного чи залучити належного відповідача до участі у справі в якості співвідповідача. Процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді справи роз`яснювати необхідність вчинення певних процесуальних дій учасникам (заявлення певних клопотань), оскільки це може призвести до порушення встановленого у статті 6\~ЦПК України принципу рівності перед законом і судом. Такий правовий висновок висловлений в постанові Верховного Суду від 30 травня 2023 року у справі № 443/1012/18 (провадження № 61-6304св22). У статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та протоколи до неї (далі Конвенція), а також практику Європейського суду з прав людини (далі\~ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у\~статті 129 Конституції України. Неналежна сторона у цивільному процесі - це особа, стосовно якої суд встановив, що вона не є ймовірним суб`єктом тих прав, свобод, законних інтересів чи юридичних обов`язків, щодо яких суд повинен ухвалити рішення, і у зв`язку з цим проведено її заміну або ухвалено рішення про відмову в позові. Належними сторонами у справі є особи, між якими виник спір, який є предметом розгляду та вирішення судом, і які є суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові. Як встановлено судом, 26.02.2025 року припинення газопостачання за адресою: [ADDRESS] (домоволодіння позивача, [PERSON] ) було проведено Волинською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» за повідомленням (дорученням) ТОВ «ГК «Нафтогаз України», у зв`язку з наявною заборгованістю у позивача перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за надані послуги з постачання природного газу. Таким чином, припинення газопостачання до домоволодіння позивача, [PERSON] , відбувалося через наявність заборгованості останньої перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України» і саме дане товариство, на переконання суду, має бути відповідачем в частині заявлених позовних вимог про усунення перешкод в користуванні приватними газовими мережами споживача, шляхом припинення дій щодо відключення газопостачання до житлового будинку позивача, так як ТОВ «Газорозподільні мережі України», до якого були заявлені дані вимоги, є лише виконавцем робіт по припиненню газопостачання, а не його ініціатором. Позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд та отримуючи професійну правничу допомогу від адвоката Шевчук Д.О., з часу подачі даної позовної заяви та протягом всього часу розгляду справи у суді першої інстанції, не скористалася своїм правом на подання належних та достатніх доказів обґрунтованості позовних вимог (у тому числі, заявлення клопотання про залучення співвідповідача або заміну неналежного відповідача). За наведених обставин є підстави для відмови у задоволенні позову [PERSON] (подання позову до неналежного відповідача). Отже, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині усунення перешкод в користуванні приватними газовими мережами споживача, шляхом припинення дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» щодо відключення газопостачання до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , слід відмовити. Щодо позовних вимог про відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12, та ст. 81 ЦПК України. Так, позивач в своїй позовній заяві зазначає, їй було\~завдано ще\~й моральної\~шкоди,\~яку вона\~оцінює в\~розмірі 50000,00\~грн.\~Зазначає,\~що моральна\~шкодаполягає в тому, що вона була змушена терпіти холод у своєму житловому приміщенні, у якому температура трималася в опалювальний сезон на рівні 5-10 градусів за цельсієм, обігрівати хоча б одну кімнату за допомогою обігрівальних електроприладів, у зв`язку з чим втричі зросла плата за електроенергію. Крім цього в будинку виникла сирість, стіни покрилися грибком, що провокує легеневі захворювання та створює неприємний запах у приміщеннях будинку. Вона не може нормально відпочивати, виспатись у власному будинку та змушена терпіти постійний дискомфорт за своїм місцем проживання. Однак, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх тверджень. Так, позивач стверджує, що моральна шкода їй заподіяна саме через відсутність газопостачання до її домоволодіння протягом тривалого часу, що змінило її спосіб життя та створило дискомфорт у її проживанні в даному будинку. Однак, на переконання суду, дані обставини, про які зазначає позивач, як на підставу понесення нею моральної шкоди, виникли не через дії відповідача по здійсненню припинення газопостачання, а через дії самої позивачки, яка не сплачувала за послуги з постачання природного газу у її домоволодіння, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість перед постачальником природного газу, і саме через це й було припинено постачання газу до її будинку. Задовольняючи частково позовні вимоги до відповідача, ТОВ «Газорозподільні мережі України», суд виходив з того, що відповідачем порушена сама процедура здійснення припинення постачання природного газу, а не з відсутності підстав для такого припинення. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити, у зв`язку з недоведеністю її понесення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial