Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 26 липня 2023 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Районним управлінням населення Муратпаша, Анталія, Турецька Республіка, виписка з реєстру свідоцтв про реєстрацію шлюбу № [NUMBER] . Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалосячерез різні погляди на сімейне життя та обов`язки, релігію, відсутність взаєморозуміння та почуттів поваги і любові. Наразі шлюб носить формальний характер. Спільне господарство сторони не ведуть. На думку позивача, подальше спільне життя, примирення з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін. Спір про поділ спільно нажитого майна відсутній. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо, позивач просить суд розірвати шлюб, який укладений між [PERSON] і [PERSON] , та який зареєстрований 26 липня 2023 року Районним управлінням населення Муратпаша, Анталія, Турецька Республіка, виписка з реєстру свідоцтв про реєстрацію шлюбу № [NUMBER] . Після розірвання шлюбу позивач просить суд відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 серпня 2025 року головуючим суддею по вищезазначеній цивільній справі було визначено суддю Жукову О.Є. (а.с.16). Ухвалою Олександрівського районного суду міста від 25 серпня 2025 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу для розгляду по суті (а.с.18). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 жовтня 2025 року, у зв`язку із звільненням судді [PERSON] з посади, головуючим суддею по вищезазначеній цивільній справі визначено суддю Яцун О.О. (а.с.36). Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 09 жовтня 2025 року цивільну справу було прийнято до провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.37). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином (а.с.38), про причини неявки суд не повідомила. Разом з тим, у прохальній частині позовної заяви позивач просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити, при цьому, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.2). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача [PERSON] до зали судових засідань (а.с.39). Разом з тим, відповідачем було направлено до суду через засоби поштового зв`язку клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги відповідач визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.24-34). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 3 статті 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Припинення шлюбу громадян України з іноземцями та особами без громадянства, відповідно до статті 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначається правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. За правилами статті 58 Закону України «Про міжнародне приватне право», шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Судом встановлено, що 26 липня 2023 року між громадянином Турецької Республіки [PERSON] , [INFO] , і громадянкою України [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб Управлінням РАЦС муніципалітету Анталії Турецької Республіки. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується випискою з реєстру свідоцтв про реєстрацію шлюбу № 1294 від 11.08.2023 року (а.с.13-14), а також міжнародним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Спільних дітей від подружнього життя сторони не мають. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог, врахувавши, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, оскільки факти, які викладені у позовній заяві, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільних дітей від шлюбу не мають, спір між сторонами щодо нажитого у шлюбі майна відсутній, приймаючи також до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд дійшов висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] також просить суд після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с.1). У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] не заявляє вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь судових витрат, натомість просить судові витрати покласти на сторону позивача, суд,

Outcome: approved