Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 33000,00 грн. за кредитним договором № 7866093 від 07.05.2024 року, судові витрати за сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн. та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного Договору № 7866093 про надання споживчого кредиту від 07.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (торгова марка «CreditPlus») та [PERSON] відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 10000 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «Райффайзен БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». 24.12.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», укладено Договір факторингу № 24.12/24-Ф від 24.12.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 7866093 про надання споживчого кредиту від 07.05.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». У зв`язку з порушеннями відповідачем взятих на себе зобов`язань заборгованість за Кредитним договором станом на 24.12.2024 року становить 33000,00 гривень, яка складається:10000,00 грн.\~заборгованість за кредитом; 18000,00 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору та розрахунку заборгованості; 5000,00 грн. заборгованість за штрафом відповідно до Кредитного договору. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду з дійсним позовом. Ухвалою судді Самарського районного суду міста Дніпра від 17 вересня 2025 року справу прийнято до провадження на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2025 року про передачу справи до розгляду за підсудністю, прийнято до провадження, відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі , заявлений позов підтримав повністю . Відповідачка [PERSON] у судове засідання двічі не явилася , про день та час розгляду справи повідомлена належним чином , причину неявки суду не повідомила , не надала відзив , представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи , тому суд проводить заочний розгляд справи . Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до договору № 7866093 про надання споживчого кредиту від 07.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 10000 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «Райффайзен БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». Також судом встановлено, що 24.12.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», укладено Договір факторингу № 24.12/24-Ф від 24.12.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 7866093 про надання споживчого кредиту від 07.05.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за Кредитним договором станом на 24.12.2024 року становить 33000,00 грн., яка складається:10000,00 грн.\~заборгованість за кредитом; 18000,00 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору та розрахунку заборгованості; 5000,00 грн. заборгованість за штрафом. За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено ч.1ст. 638ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд дійшов висновку про необхідність у задоволенні заявлених вимог. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Оскільки позов задоволений повністю, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач також просив суд стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4ст. 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Отже, виходячи з конкретних обставин даної справи (справа є не дуже складною), а також з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також виходячи з критерію розумності їхнього розміру, суд погоджується із слушністю доводів позивача про наявність підстав для стягнення 5000,00 грн. на професійну правничу допомогу, та присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача до стягнення згадану суму. На підставі викладеного,

Outcome: approved