Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (надалі - ТОВ «Фінпром Маркет») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 9400,00 грн. заборгованості за договором позики, укладеним ним з Товариством з обмеженою відповідальністю « 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (надалі - ТОВ «1 БАНК»), а також судових витрат, що складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного [PERSON] з ТОВ «1 БАНК» договору позики № 78273478 від 23.03.2023, відповідач отримав кредит на умовах поворотності, строковості та платності. Однак позичальник [PERSON] порушив умови укладеного договору щодо своєчасності повернення кредиту, у зв`язку з чим у нього перед цією фінансовою установою утворилась заборгованість у вищезазначеному розмірі. 26.06.2025 між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу, за умовами якого первісний кредитор передав новому кредитору свої права вимоги за кредитними договорами, у тому числі право вимоги за договором № 78273478 від 23.03.2023, укладеним [PERSON] з ТОВ «1 БАНК». В судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, клопотав про розгляд справи у його відсутності. Враховуючи, що відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином у передбаченому ЦПК України порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, з урахуванням думки представника позивача, викладеній у письмовій заяві, на підставі ст.280 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі. При цьому на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що між ТОВ «1 БАНК» та відповідачем [PERSON] 23 березня 2023 року укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78273478 (надалі - договір позики № 78273478), за умовами якого [PERSON] отримав в позику грошові кошти у розмірі 9400,00 грн. строком на 19 днів на умовах сплати процентів за з розрахунку 2,5 % на добу (базова процентна ставка), або 1,125 % на добу (знижена процентна ставка), та зобов`язався повернути кредитні кошти 11.04.2023 та сплатити проценти по закінченню строку кредитування, а всього повернути 11409,25 грн. Вказаний договір позики укладений шляхом підписання відповідачем [PERSON] його тексту 23 березня 2023 року в особистому кабінеті, створеному ним після реєстрації на сайті ТОВ «1 БАНК» https://mycredit.ua, електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора HbRLOsto0r, згенерованого ТОВ «1 БАНК» та направленого позичальнику 23.03.2023 о 17:32:38 год. повідомленням на зазначену ним адресу електронної пошти [INFO] , що відповідає положенням п.21 договору позики № 78273478. За положеннями ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 14.06.2022 у справі № 757/40395/20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Укладення між фінансовою установою та боржником договору про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України "Про електронну комерцію", оскільки Банк, отримавши підписані документи, ідентифікував особу, отримавши відомості про її прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце проживання та іншу персональну інформацію, зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис). Верховним Судом у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 зроблено висновок, що договір про надання фінансового кредиту, підписаний за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, є належним та допустимим доказом, адже без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна і пароля кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Підписання позичальником [PERSON] 23.03.2023 договору позики № 78273478 вищезазначеним способом підтверджується довідкою ТОВ «1 БАНК» про ідентифікацію та відповідачем не спростовано. Перерахування на картковий рахунок [PERSON] , зазначений ним при заповненні персональних даних після реєстрації на сайті ТОВ «1 БАНК» https://mycredit.ua, грошових коштів у розмірі 9400,00 грн., підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «1 БАНК» №10/07/25-43 від 10.07.2025, згідно з якою за договором позики № 78273478 [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , проведено платіж з номером 526BEB4A-9591-4468-9E5A-8B4810DA4C21 (порядковий номер у переліку наведених транзакцій 6). Згідно з письмовою інформацією АТ «Таскомбанк» № 29335/47.1 від 22.07.2025, згідно листа № 10/07/25-6 від10.07.2025 ТОВ «1 БАНК», АТ «ТАСКОМБАНКОМ» надає підтвердження, що в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 74 від 03.08.2020 Банком було здійснено перекази грошових коштів на рахунки одержувачів, до яких емітовані електронні платіжні засоби, а саме: 23.03.2023 о 17:33:09 год. на картковий рахунок № [NUMBER] було перераховано 9400,00 грн., номер платежу 526beb4a-9591-4468-9e5a-8b4810da4c21, додаткова інформація про платіж (згідно інформації, отриманої від ТОВ «1 БАНК»): [PERSON] ; код 526BEB4A-9591-4468-9E5A-8B4810DA4C21, сума 9400,00 грн., дата транзакції 23.03.2023, договір № 78273478, дата договору 23.03.2023, маска картки [NUMBER] . З письмової інформації АТ «Універсал Банк» від 18.09.2025 № БТ/Е-13549 вбачається, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Згідно виписки від 18.09.2025 про рух коштів по вказаному рахунку за період 23.03.2023 - 26.03.2023, 23 березня 2023 року на вказану платіжну картку зараховано грошові кошти у розмірі 9400,00 грн. Таким чином, суд вважає доведеним, що між [PERSON] та ТОВ «1 БАНК» був укладений кредитний договір в електронному вигляді шляхом обміну повідомленнями через особистий кабінет користувача із використанням веб-сайту URL: https://mycredit.ua та застосування клієнтом підпису одноразовим ідентифікатором. З наданого суду розрахунку ТОВ «1 БАНК» заборгованості [PERSON] за договором позики № 78273478 від 23.03.2023, виконаного за період з 23.03.2023 по 25.06.2025, вбачається, що протягом вказаного періоду позичальником [PERSON] на виконання зобов`язань за вказаним договором позики грошові кошти не вносились. Так як строк повернення позики за договором № 78273478 від 23.03.2023 на момент розгляду справи наступив, з огляду на положення ст.ст.526, 1046, 1049 ЦК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення суми позичених коштів (тіла кредиту) у розмірі 9400,00 грн. Вимог про стягнення інших платежів за укладеним [PERSON] кредитним договором у позові не заявлено. Статтями 512-514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 26 червня 2025 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ « Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 26/06/25, за умовами якого ТОВ «1 БАНК» (клієнт) відступив ТОВ «Фінпром Маркет» (фактору) за плату свої права вимоги до позичальників. Передання грошових вимог оформлено Реєстром прав вимог від 27.06.2025. Як вбачається з Витягу з Реєстру прав вимог № 27/06/2025 від 27.06.2025, за вищезазначеним договором факторингу, серед інших, передано право грошової вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за договором № 78273478 від 23.03.2023, сума заборгованості позичальника за яким становить 9400,00 грн. заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, суд встановив, що за зобов`язаннями [PERSON] перед ТОВ «1 БАНК» по поверненню тіла кредиту за договором позики № 78273478 від 23.03.2023, право вимоги у встановленому законом порядку перейшло до ТОВ «Фінпром Маркет». Позивачем понесено витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. У підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду подано: договір № 01-11/24 від 01.11.2024 про надання правничої допомоги, укладений між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Фінпром Маркет», з наведеним у вказаному договорі розміром винагороди адвоката за кожну з наданих послуг, Витяг від 11.07.2025 з Акту № 16-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, з наведенням у Акті відомостей про надану правничу допомогу з позовної роботи щодо боржника [PERSON] , зокрема, надання послуг з вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів для формування позовної заяви (500,00 грн.), підготовка/складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі (3000,00 грн.), а всього на суму 3500,00грн., платіжну інструкцію АТ «ОТП Банк» № 579937082.1 від 11.07.2025 про здійснення ТОВ «Фінпром Маркет» оплати наданої адвокатом Ткаченко Ю.О. правничої допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття Ткаченко Ю.О. адвокатською діяльністю. Оскільки відповідно до ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу покладається на відповідача, від якого клопотань про зменшення розміру заявлених позивачем до відшкодування витрат на правничу допомогу не надходило, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу на підставі ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідача [PERSON] у повному обсязі, а саме: стягнути 2422,40 грн. судового збору та 3500,00 грн. понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а всього 5922,40 грн. судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved