Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] \~ заборгованості за кредитним договором № 101397158 від 23.07.2021 в сумі 43701,25 грн., мотивуючи тим, що\~23.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101397158, який підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону. 12.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір відступлення прав вимоги № 13Т. Відповідно до умов даного договору ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за кредитним договором № 101397158 від 23.07.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором становить 43701,25 грн, з яких: 9700 грн заборгованість за тілом кредиту, 33101,25 грн заборгованість за відсотками та 900 грн. заборгованість за комісійними винагородами. Заборгованість не погашена. Просить стягнути судовий збір та 5000 грн витрат на правничу допомогу. Відзив на позовну заяву не надано. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило, відзив на позовну заяву не надано. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач, в силу вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд також враховує правові висновки, викладені у постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17) про те, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема «адресат відсутній за вказаною адресою». 09.12.2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом на підставі частини другої статті 247\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 23.07.2021 [PERSON] звернувся з анкетою-заявою на кредит №101397158 до ТОВ «Мілоан» з проханням надати кредит (а.с.10). Відповідно до договору про споживчий кредит №101397158 від 23.07.2021, укладеного між ТОВ «Мілоан»\~та [PERSON] , який підписаний електронними підписами сторін, одноразовим ідентифікатором, останньому надано ліміт (сума) кредиту 1000 грн. на 30 днів з 23.07.2021, термін повернення 22.08.2021. Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають суму зборів, платежів, та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії складають 4750 грн в грошовому виразі та 11,215 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка). Комісія за надання кредиту: 1000 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 3750 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.23-27). Додатком № 1 до вказаного договору визначено графік платежів, в якому зокрема зазначено суму кредиту 10000,00 грн, проценти за користування кредитом 3750 грн, комісія 1000 грн. (а.с. 27 на звороті). Паспорт споживчого кредиту, підписаний електронним підписом\~одноразового ідентифікатора ( а.с.28). Як вбачається з платіжного доручення 30227579 від 23.07.2021 ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] 10000 грн. згідно договору №101397158 (а.с.32 на звороті). Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення заборгованість [PERSON] становить 43701,25 грн, що складається з: 9700 грн.- заборгованість по тілу кредиту, 33101,25 грн заборгованість за відсотками, 900 грн. заборгованість за комісією (а.с.13). 12 листопада 2021 року укладено договір відступлення прав вимоги №13Т, відповідно до умов даного договору ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за кредитним договором №101397158 від 23.07.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, на користь ТОВ «Діджи\~Фінанс»,\~а ТОВ\~«Діджи Фінанс»\~набуло право\~вимоги за\~плату до\~боржників вказані\~у реєстрі\~боржників.\~Відповідно до\~реєстру боржників\~до договору відступлення\~прав вимоги\~№13Т набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в розмірі 43701,25 грн, з яких: 9700 грн.- заборгованість по тілу кредиту, 33101,25 грн заборгованість за відсотками, 900 грн. заборгованість за комісією (а.с.15-19, 12). Відповідно до платіжних інструкцій ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило ТОВ «МІЛОАН» плату за договором відступлення прав\~вимоги №13Т (а.с.37-38). 25 липня 2025 ТОВ «Діджи Фінанс» на адресу [PERSON] надіслало вимогу про погашення кредитної заборгованості на підставі ст.530, 512, 516 ЦК України (а.с.35) IV. Норми права. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка в силу ч.2 ст.1054\~ЦК\~України застосовується до правовідносин у сфері кредитування, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 526\~ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до\~п.1)\~ч.1\~ст.\~512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений\~іншою особою\~внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~516\~ЦК\~України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . V. Оцінка суду. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо вважає, що існують підстави для задоволення позову. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] , взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти не повернув. З часу отримання позивачем права вимоги до відповідача, останнім заборгованість за кредитним договором №101397158 від 23.07.2021 не сплачувався. Розмір суми заборгованості підтверджується умовами укладеного договору. За таких обставин, з [PERSON] , підлягає стягненню 43701,25 грн заборгованості за кредитним договором на користь позивача, який отримав право вимоги за кредитним договором. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). VІ. Процесуальні витрати. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ ТОВ «Діджи Фінанс» при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 7 на звороті). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь позивача 2422,40 грн. судового збору Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Ч.2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Позивач прохає стягнути з відповідача 5000 гривень витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Інтереси позивача представляє адвокат Кубрак О.О. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача додав до заяви договір №01-05/05 від 05.05.2025 про надання правової допомоги (а.с.29-31). Відповідно до додаткової угоди №470 від 31.07.2025, до договору №01-05/05 від 05.05.2025 про надання правової допомоги адвокат Кубрак О.О. погодили надання правових послуг товариству щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] , а саме: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» 1 год. вартістю 1000 грн, складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язок із розглядом справи, позивач, 2 год. вартість 3000 грн., формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 0,5 год. вартістю 500 грн. подання позовної заяви з додатками до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням 0,5, год. вартістю 500 грн. Разом 5000 грн. Згідно акту про підтвердження факту надання правової допомоги №482 адвокатом від 31.07.2025, сторони підтверджують, що адвокат Кубрак О.О. надав, а клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 5000 грн (а.с.32, 9) Однак, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу, суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5\~ст. 137 ЦПК України\~щодо співмірності витрать на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи, та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 4000 грн.

Outcome: approved