Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Позивач ТОВ "УМ Факторинг" звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з тих підстав, що як стверджує, що 21.02.2024 між ТОВ "Селфі Кредит" та відповідачкою було укладено договір № 1321016 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За вказаним договором відповідачка отримала позику у розмірі 5000 грн. строком на 350 днів шляхом переказу на її банківську картку № [NUMBER] з призначенням платежу - поповнення карти та зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування та застосовується у межах строку кредиту. Станом на дату звернення до суду відповідач борг та нараховані відсотки не погасила, наявне прострочення за договором споживчого кредитування № 1321016 від 21.02.2024 в розмірі 48750 грн. В подальшому 18.12.2024 ТОВ «Селфі Кредит» передала право вимоги за договором № 1321016 від 21.02.2024 ТОВ «УМ Факторинг» (позивачу) на підставі договору факторингу № 18/12/24 від 18.12.2024. Передання позивачу права вимоги відбулось згідно акту приймання-передачі реєстру боржників від 18.12.2024. Підписання договору № 1321016 про надання споживчого кредиту від 21.02.2024 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами договору, правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він ознайомився перед підписанням договору та отримання кредиту. Окрім того, замовлені кошти були переказані на рахунок відповідача, зазначений останнім у кредитному договорі, що є підтвердженням факту укладення договору. Відповідно до листа ТОВ "Пейтек" код ЄДРПОУ 44103264 вбачається, що відповідачу було перераховано 5000 грн., номер картки [NUMBER] . Оскільки відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та не сплатив нараховані відсотки, в порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач є таким, що зобов`язання за вказаним договором не виконав. За таких обставин права позивача є порушеними і потребують поновленню в судовому порядку. Розрахунок заборгованості: сума кредиту - 5000 грн., 350 днів - 2,5 % в день, 5000 грн. * 2,5 % * 350 днів = 43750 грн. - заборгованість за відсотками, 43750 грн. (заборгованість за відсотками) + 5000 грн. (тіло кредиту) = 48750 грн. Загальна заборгованість а кредитним договором 48750 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "УМ Факторинг" заборгованість в розмірі 48750 грн., а також понесені судові вирати: судовий збір в розмірі 3028 грн. та витрати на правничу допомогу. Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачці за адресою, наданою суду з адресно-довідкового відділу УДМС України у Вінницькій області № 13/10842 від 02.07.2025, відповідно до якої відповідачка значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідачки про розгляд справи та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.02.2024 між ТОВ "Селфі Кредит" та відповідачкою було укладено договір № 1321016 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За вказаним договором відповідачка отримала позику у розмірі 5000 грн. строком на 350 днів шляхом переказу на її банківську картку № [NUMBER] з призначенням платежу - поповнення карти та зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування та застосовується у межах строку кредиту. Станом на дату звернення до суду відповідачка борг та нараховані відсотки не погасила, наявне прострочення за договором споживчого кредитування № 1321016 від 21.02.2024 в розмірі 48750 грн. В подальшому 18.12.2024 ТОВ «Селфі Кредит» передала право вимоги за договором № 1321016 від 21.02.2024 ТОВ «УМ Факторинг» (позивачу) на підставі договору факторингу № 18/12/24 від 18.12.2024. Передання позивачу права вимоги відбулось згідно акту приймання-передачі реєстру боржників від 18.12.2024. Підписання договору № 1321016 про надання споживчого кредиту від 21.02.2024 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами договору, правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він ознайомився перед підписанням договору та отримання кредиту. Окрім того, замовлені кошти були переказані на рахунок відповідача, зазначений останнім у кредитному договорі, що є підтвердженням факту укладення договору. Відповідно до листа ТОВ "Пейтек" код ЄДРПОУ 44103264 вбачається, що відповідачу було перераховано 5000 грн., номер картки [NUMBER] . Оскільки відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та не сплатив нараховані відсотки, в порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач є таким, що зобов`язання за вказаним договором не виконав. За таких обставин права позивача є порушеними і потребують поновленню в судовому порядку. Розрахунок заборгованості: сума кредиту - 5000 грн., 350 днів - 2,5 % в день, 5000 грн. * 2,5 % * 350 днів = 43750 грн. - заборгованість за відсотками, 43750 грн. (заборгованість за відсотками) + 5000 грн. (тіло кредиту) = 48750 грн. Загальна заборгованість а кредитним договором 48750 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже між сторонами існують договірні правовідносини (договір кредиту. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована, в тому числі і розмір заборгованості за договором. Умови договору не оспорюються. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Із положень ст. 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору в сумі 3028 грн. слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з частинами першою - шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Суд зазначає, що розгляд справи було постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини восьмою статті 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу представник позивача надав суду копію договору № 141 про надання правової допомоги від 29.01.2025, копію додаткової угоди № 1 від 29.01.2025 до договору № 141 про надання правової допомоги від 29.01.2025, копію акту виконання робіт від 16.03.2025, копію платіжної інструкції № 334 від 17.03.2025 на суму 6000 грн. Проаналізувавши надані позивачем документи, що підтверджують витрати на правничу допомогу у цій справі, виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності, суд вважає, що розмір вказаних витрат є цілком співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатами послуг. Виходячи з того, що позов підлягає задоволенню повністю з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved