Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувсядо суду з указаною заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання з 2001 року зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] .В обґрунтування заяви вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Заявник зазначає його батько до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] ,де також проживав без реєстрації й заявник, який здійснював догляд за батьком, ввів з ним спільне господарство. Однак, звернувшись до нотаріуса щодо здійснення права на спадкування після батька заявник отримав відмову на тій підставі, що не прийняв спадщину, оскільки не був зареєстрований разом із спадкодавцем на момент його смерті. Встановлення факту постійного проживання з батьком на час відкриття спадщини необхідно заявнику для реалізації своїх спадкових прав. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.05.2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. В судовому засідання заявник та його представник заявлені вимоги підтримали, а в останнє судове засідання не з`явилися, представник заявника подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримала з підстав викладених у ній. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що являється товаришем заявника. Вказав, що [PERSON] постійно проживав в батьківському будинку разом зі своїм батьком [PERSON] , якого доглядав та допомагав йому по господарству. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання, що вона є сусідкою батька заявника. Зазначила, що заявник на час смерті батька проживав разом з ним, допомагав, доглядав за ним, піклувався про нього, займався його похованням. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Згідно листа відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Коростенської міської ради від 28.03.2025 №945/9 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований по [ADDRESS] . Згідно відомостей, що містяться у будинковій книзі з померлим на день смерті за вищевказаною адресою інших зареєстрованих осіб не значиться (а.с. 18). Відповідно до довідки виданої органом самоорганізації населення спілка голів окружних будинкових, вуличних комітетів Коростенської міської ради Житомирської області від 13.11.2025 №121 вбачається, що [PERSON] фактично проживав без реєстрації разом зі своїм батьком [PERSON] , [INFO] , до дня його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На звернення заявника із заявою щодо спадщини після померлого [PERSON] від 28.03.2025 приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Можарівською Н.В. від 28.03.2025 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність відповідних документів, які підтверджують постійне проживання заявника із спадкодавцем. У спадковій справі № 49/2025 до майна померлого [PERSON] відомості про інших спадкоємців відсутні. Факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини підтверджується змістом акту органу самоорганізації населення спілка голів окружних будинкових, вуличних комітетів Коростенської міської ради Житомирської області №121 від 13.11.2025, складеним сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з якого слідує, що [PERSON] , проживав зі своїм батьком [PERSON] , [INFO] за вказаною адресою до моменту його смерті. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Положеннями ст. ст. 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/6 (далі - Порядок) видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених в абз. 3 п. 3, п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення вказаного факту заявнику потрібно для оформлення спадкових своїх прав на спадщину, яка відкрилася після смерті його батька. За таких обставин оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту постійного проживання заявника разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини і цей факт підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, показами свідків. На даний час право власності на спадкове майно ніким не оспорюється, доказів про наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину або претендують на неї, в матеріалах справи відсутні, а тому вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved