Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] ,у якому просить: 1) стягнути із [PERSON] ( [INFO] , адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь ТОВ «Юніт Капітал» (код ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором № 870519399 від 20.02.2022 у розмірі 17124,10 грн; 2) стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 20.02.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладено Кредитний договір № 870519399 на суму 17000,00 грн. Вказаний договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідачка ініціювала укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачкою та первісним кредитором не був би укладений. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор перерахував відповідачці грошові кошти у розмірі 17000,00 грн 20.02.2022 на банківську карту № [NUMBER] , яку відповідачка вказала у Заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, дію якого було продовжено Додатковими угодами. 05.05.2025 сторони підписали Реєстр прав вимоги № 175, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимог. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024 до договору факторингу від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимог. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 870519399 від 20.02.2022 на загальну суму 17124,10 грн. Загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем, на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 17124,10 грн, яка складається з: 17000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 124,10 грн - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом. Наявність заборгованості за вказаним кредитним договором зумовила звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 28.07.2025 позовну заяву ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. УхвалоюБогодухівського районного суду Харківської області 25.08.2025 задоволено частково клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» наступну інформацію: чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка [NUMBER]; чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); чи були зараховані кошти на картковий рахунок - маска картки [NUMBER], у період з період з 20.02.2022 по 25.02.2022 у сумі 17000,00 грн; у разі підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на картковий рахунок - маска карти [NUMBER] , за період з 20.02.2022 по 25.02.2022 у сумі 17 000,00 грн, надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення) на підтвердження даної інформації; у випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи - надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок [PERSON] ). 26.11.2025 від АТ КБ «Приватбанк» надійшли витребувані докази. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, відзиву на позов не подала. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.02.2022 між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір кредитної лінії № 870519399. Відповідачка ініціювала укладання договору шляхом подачі заявки на отримання грошових коштів в кредит від 20.02.2022, в якій вказала свої особисті дані. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього, та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з п. 2.3 Договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 17000,00 грн одразу після укладення договору, який має бути повернуто до 22.03.2022. Відповідно до п. 2.4 Договору другий та решта траншів надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором. Загальна сума кредиту складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору (п. 2.5 Договору). Згідно з п. 3.6 Договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту в межах кредитного договору, щляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п. 3.2. Договору. Сторони погодили, що строк Дисконтного періоду та, відповідно строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за формулою : Z = 30-(Х-Y), де Z кількість днів, на які продовжується дисконтний період; Х - поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду, з урахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y - дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця). При цьому, сторони узгоджують, що у випадку якщо Y більше Х, то кількість днів, на які продовжується дисконтний період, дорівнює 30 днів. Відповідно до п. 5.1 Договору кожен окремий транш за цим Договором може надаватися позичальнику в наступний спосіб: шляхом ініціювання кредитодавцем безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника, за реквізитами платіжної картки [NUMBER]; шляхом видачі готівкових коштів у відділенні фінансової установи, з якими у кредитодавця укладені відповідні договори на переказ грошових коштів без відкриття рахунку. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за користування кредитом, договором не передбачено (п. 8.1 Договору). Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «MNV7GA43», що надісланий їй 20.02.2022 о 17:41 год. на номер телефону [NUMBER] та введений позичальником 20.02.2022 о 17.42 год., що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаціно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Факт переказу коштів [PERSON] підтверджується платіжним дорученням № 3517e523-7411-4c54-a840-458db853d1c2 від 20.02.2022, копія якого наявна в матеріалах справи. Переказ грошових коштів здійснено на платіжну картку позичальника № [NUMBER] у розмірі 17000,00 грн. Відповідно до довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання кредитного договору № 870519399 від 20.02.2022, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію: отримувач - [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , карта отримувача [NUMBER], сума платіжної операції - 17000,00 грн. Також факт переказу грошових коштів позичальнику підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» та банрківською випискою по рахунку відповідачки, направленими на ухвалу суду від 25.08.2025 про витребування доказів. Указаним листом та банківською випискою підтверджено, що на ім`я [PERSON] в банку було емітовано карту № [NUMBER] , і 20.02.2022 на вказану картку [PERSON] було здійснено зарахування коштів на суму 17000,00 грн. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. 31.12.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. 31.12.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 870519399 від 20.02.2022 у сумі 17047,60 грн. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, за формою, встановленою у відповідному Додатку. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 870519399 від 20.02.2022 у сумі 17124,10 грн. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 870519399 від 20.02.2022. Сторони підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу 04/06/25-Ю від 04.06.2025. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025. ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 870519399 від 20.02.2022 у загальному розмірі 17124,10 грн. З матеріалів справи, у т.ч. розрахунку заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 870519399 від 20.02.2022, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вбачається, що зазначеним товариством як первинним кредитодавцем 20.02.2022 видано відповідачці [PERSON] кредит в сумі 17000,00 грн. У період часу із 20.02.2022 до 05.05.2022 включно позичальнику нараховувались відсотки у розмірі 1,70 грн. Відповідачка не здійснила платежів, спрямованих на погашення заборгованості. Заборгованість становить 17047,60 грн Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 870519399 від 20.02.2022, складеним ТОВ «Таліон Плюс» як правонаступником кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за період із 05.05.2022 по 19.06.2022 відповідачці нараховувалися проценти за користування кредитом у розмірі 1,70 грн кожен день. Погашень заборгованості відповідачкою не проводилося. Заборгованість становить 17124,10 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» нарахувань за кредитним договором не здійснювали. Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором №870519399 заборгованість [PERSON] становить 17124,10 грн, з яких: 17000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 124,10 грн - заборгованість за процентами. Станом на 25.06.2025 ТОВ «Юніт Капітал» повідомляє, що заборгованість за кредитним договором не погашена. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «Юніт капітал» до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 20.02.2022 укладено кредитний договір №870519399, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» умови кредитного договору виконало належним чином, надавши відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на суму 17000,00 грн. Однак, відповідачка [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем склалась заборгованість у загальному розмірі 17124,10 грн, а саме: 17000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 124,10 грн - заборгованість за відсотками; яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Доказів сплати суми кредиту та відсотків за кредитним договором № 870519399 від 20.02.2022 або ж власного розрахунку заборгованості відповідачкою не надано. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «Юніт Капітал» витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн до матеріалів справи надано копії наступних документів: договір № 05/06/25-01 про надання правничої допомоги від 05.06.2025, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; копію додаткової угоди № 25770710436 до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, відповідно до якої Клієнт ТОВ «Юніт Капітал» доручає, а Адвокатське бюро «Тараненко та партнери» приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав з питань, що відносяться, у т.ч. до юрисдикції загальних судів, по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами за переліком, у т.ч. щодо [PERSON] (номер кредитного договору 870519399 від 20.02.2022); акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, відповідно до якого виконавець АБ «Тараненко та партнери» надав, а Клієнт ТОВ «Юніт Капітал» отримав наступні послуги на загальну суму 7000,00 грн: складення позовної заяви до боржника, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 870519399 від 20.02.2022 - 2 год. (вартість 5000,00 грн), вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з [PERSON] - 2 год. (вартість 1000,00 грн), підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 870519399 від 20.02.2022 на рахунок боржника, яким є [PERSON] - 1 год. (вартість 500,00 грн), підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 870519399 від 20.02.2022 на рахунок [PERSON] - 1 год. (вартість 500,00 грн); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Тараненка А.І.. При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved