Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Директор ТОВ «Факторинг партнерс» Сердійчук Я. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 09.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено електронний кредитний договір №3244100, на підставі якого відповідачу надано грошові кошти в розмірі 7000,00 грн., строком на 30 днів з 09.01.2022 року по 08.02.2022 року, зі сплатою процентів за користування кредитом 4200,00 грн., які нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту 1330,00 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово. 26.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг партнерс», було укладено договір факторингу № 26-07/2024, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору, у тому числі і за кредитним договором №3244100. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 07.03.2025 року становить 17780,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) у розмірі 7000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення прав вимоги у розмірі 9450,00 грн., заборгованість за комісією у розмірі 1330,00 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3244100 від 09.01.2022 року у розмірі 17780, 00 грн., суму сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. 07 квітня 2025 року Києво - Святошинським районним судом Київської області відкрито провадження по цивільній справі 369/4871/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 27 червня 2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю на розгляд до Тернівського міського суду Дніпропетровської області. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належними чином. Причини неявки відповідача в судове засідання, суду невідомі. Правом надання відзиву не скористався. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 09.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено електронний кредитний договір №3244100, на підставі якого відповідачу надано грошові кошти в розмірі 7000,00 грн., строком на 30 днів з 09.01.2022 року по 08.02.2022 року, зі сплатою процентів за користування кредитом 4200,00 грн., які нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту 1330,00 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 6.1 зазначеного договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п. 6.3 вказаного Договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів). Крім того, 09.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронному вигляді був підписаний паспорт споживчого кредиту №3244100, а також узгоджений графік платежів. Відповідно до довідки про ідентифікацію, наданої ТОВ «Мілоан», [PERSON] з яким укладено договір №3244100 від 09.01.2022 року, ідентифікований ТОВ «Мілоан» аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора L91796, час відправки ідентифікатора 09.01.2022 року на номер телефону [NUMBER] . Відповідно до квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 09.01.2022 року, 09.01.2022 року було успішно проведено транзакцію у розмірі 7000,00 грн. на номер картки 545708*30 від ТОВ «Міолан». Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №3244100 від 09.01.2022 року [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов`язань за вказаним договором, унаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка станом на 07.03.2025 року становить 17780,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) у розмірі 7000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення прав вимоги у розмірі 9450,00 грн., заборгованість за комісією у розмірі 1330,00 грн. 26 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг партнерс» було укладено договір факторингу № 26-07/2024, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Факторинг партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3244100 від 09.01.2022 року в сумі 17780,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) у розмірі 7000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення прав вимоги у розмірі 9450,00 грн., заборгованість за комісією у розмірі 1330,00 грн. Таким чином, відповідач кредитні кошти використав, але своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує. Факт наявності заборгованості за кредитним договором у встановленому законом порядку ніким не спростовано. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1ст.512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, відповідач умови кредитного договору №3244100 від 09.01.2022 року своєчасно і в повному обсязі не виконував, кредит не сплачував. Таким чином, відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, умов Договору і виникла заборгованість, загальна сума якої складає 17780,00 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. 02 липня 2024 року між ТОВ «Факторинг партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги. 01.02.2025 року між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг партнерс» підписано заявку про надання юридичної допомоги по примусовому стягненню заборгованості з [PERSON] розмір гонорару за надання клієнту адвокатом правової допомоги складає 9000,00 грн. Відповідно до Витягу з акту №5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 року вартість робіт з надання правової допомоги становить 9000,00 грн. Відповідач не довів суду неспівмірність витрат на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 у справі №922/1964/21 викладена правова позиція, в якій зазначено, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 по справі № 596/2305/18. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №3244100 від 09.01.2022 року, станом на 07.03.2025 року становить 17780,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) у розмірі 7000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення прав вимоги у розмірі 9450,00 грн., заборгованість за комісією у розмірі 1330,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Outcome: approved