Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

06.11.2025 року Пустомитівським районним судом Львівської області ухвалено рішення у цивільній справі № 450/769/25 за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Підбірний Микола Ярославович до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, яким позов задоволено. 18.11.2025 року на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області представником позивача [PERSON] адвокатом Підбірним М. Я. скеровано заяву про винесення додаткового рішення, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення суду, яким стягнути з відповідачів Сокільницької сільської ради Львівської області, [PERSON] та [PERSON] на користь позивача позивача 30 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Заяву обґрунтовує тим, що у ході розгляду справи позивач поніс фактичні та необхідні судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами відповідно до положень статей 133, 137, 141 ЦПК України. У судовому засіданні 29.10.2025 року представником позивача було заявлено клопотання про покладення на відповідачів судових витрат на професійну правничу допомогу, із зазначенням відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, що детальний розрахунок таких витрат буде подано додатково. Раніше у позовній заяві позивачем було повідомлено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у розмірі 20 000,00 грн. Фактично ж у ході судового розгляду позивачем понесено витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 30 000,00 грн, що було доведено до відома суду у судовому засіданні 29.10.2025 року та підтверджено належними і допустимими доказами. Відповідач Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області не подала відзиву на позовну заяву та не надала заперечень щодо попереднього розрахунку судових витрат позивача. У відзиві представників інших відповідачів від 16.05.2025 року також відсутні будь-які заперечення щодо розміру, обґрунтованості чи співмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Водночас самі відповідачі заявили про понесення витрат на правничу допомогу у значно більшому розмірі, що свідчить про визнання ними ринкової обґрунтованості вартості таких послуг у цій категорії справ. Перелік наданої правничої допомоги, її обсяг та вартість визначені Договором про надання правничої (правової) допомоги № 17-10/24 від 17.10.2024 року, укладеним між Адвокатським бюро «Миколи Підбірного» та [PERSON] , а також Додатковими угодами № 2 від 14.02.2025 року та № 3 від 01.05.2025 року. Вказаними додатковими угодами сторони погодили фіксований розмір гонорару за конкретні види правничої допомоги: підготовку та подання позовної заяви, а також представництво інтересів позивача у суді першої інстанції та участь у судових засіданнях. Надання правничої допомоги підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг, ордерами адвоката, рахунками на оплату та платіжними документами. Частина витрат фактично оплачена позивачем, інша частина підлягає оплаті відповідно до умов договору. При цьому чинне процесуальне законодавство не ставить відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у залежність від факту їх повної оплати на момент подання заяви, що узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду. Заявлений до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обґрунтованим, співмірним складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, кількості судових засідань, тривалості розгляду справи, а також відповідає критеріям розумності та пропорційності, визначеним ч. 4 ст. 137 ЦПК України. З огляду на викладене, позивач просить суд покласти витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30 000,00 грн на відповідачів відповідно до результатів розгляду справи. 02.12.2025 року на адресу суду подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 450/769/25 представником відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокатом Задорожним І. Б., які він мотивує тим, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн не відповідає критеріям реальності, необхідності, розумності та співмірності, визначеним положеннями ЦПК України, практикою Верховного Суду та Європейського суду з прав людини. Зокрема, представник відповідачів зазначає, що подана адвокатом позивача заява про ухвалення додаткового рішення не містить належного та детального опису фактично виконаних робіт і наданих правничих послуг, як того вимагає ч. 3 ст. 137 ЦПК України. На думку відповідачів, акти приймання-передачі правничої допомоги носять загальний характер, не містять відомостей про обсяг виконаних робіт, витрачений адвокатом час, а також окрему вартість кожної з наданих послуг, що унеможливлює перевірку їх дійсності та необхідності. Крім того, відповідачі звертають увагу суду на те, що фактично адвокатом позивача було підготовлено лише одну процесуальну заяву по суті спору позовну заяву, а відомості щодо складання інших процесуальних документів або виконання значного обсягу додаткових правових дій у матеріалах справи та в актах наданих послуг відсутні. У зв`язку з цим відповідачі вважають, що заявлений розмір витрат не відповідає обсягу наданої правничої допомоги. Також зазначено, що позивачем документально підтверджено оплату лише 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу, тоді як інша частина заявленої до стягнення суми фактично не сплачена. На думку відповідачів, за відсутності належних доказів понесення або неминучості таких витрат, їх компенсація у повному обсязі є безпідставною, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду. Окрім цього, представник відповідачів посилається на те, що дана категорія справ не є складною, судова практика з відповідних правовідносин є сталою та усталеною, справа не потребувала значного аналізу законодавства, розроблення складної правової позиції чи значних витрат часу адвоката. Відтак, на переконання відповідачів, загальна сума витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн є завищеною та такою, що не відповідає принципам справедливості, пропорційності та розумності. У підсумку відповідачі [PERSON] та Телюк М. Р. вважають, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі покладе на них надмірний фінансовий тягар та суперечитиме засадам розподілу судових витрат, у зв`язку з чим просять суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню на користь позивача. Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Представник позивача [PERSON] адвокат Підбірний М. Я. в судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Задорожний І. Б. у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Уповноважений представник відповідача Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.11.2025 року у цивільній справі за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Підбірний Микола Ярославович до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, позовні вимоги [PERSON] задоволено; визнано недійсним та скасовано рішення III-ої сесії II-го демократичного скликання Сокільницької сільської ради народних депутатів від 28.09.1994 року, на підставі якого видано державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 19501 на ім?я [PERSON] про надання у власність земельної ділянки площею 0,1499 га за адресою: [ADDRESS] , в частині 2/5 частки землі, що належала іншому співвласнику будинку [ADDRESS] ; визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 19501, що виданий на підставі рішення III-ої сесії II-го демократичного скликання Сокільницької сільської ради народних депутатів від 28.09.1994 року на ім?я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1499 га та скасовано його державну реєстрацію; здійснено розподіл судових витрат. При ухваленні рішення, судом не вирішувалось питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені позивачем при розгляді даної справи. 18.11.2025 року представником позивача [PERSON] адвокатом Підбірним М. Я. на адресу суду була подана заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу. У позові, поданому на адресу суду 19.02.2025 року зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікуються понести позивачем у зв?язку із розглядом справи складає орієнтовно 20 000,00 грн. У судовому засіданні 29.10.2025 року представником позивача було зроблено заяву про покладення на відповідачів судових витрат пов`язаних із наданням професійної правничої (правової) допомоги у суді та у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України зазначено про те, що детальний розрахунок витрат буде надано додатково. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України). Відповідно до ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: "На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат". Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.2 ст.141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved