Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі по тексту КП «Київтеплоенерго») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, та просить стягнути: заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води розмірі 10 063,07 гривні; інфляційну складову боргу у розмірі 1 499,40 гривні, три відсотки річних у розмірі 377,16 гривні, заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 27 827,71 гривні; інфляційну складову боргу у розмірі 3 246,11 гривні, три відсотки річних у розмірі 790,30 гривні, пеня у розмірі 961,53 гривні; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 13 889,09 гривні; інфляційну складову боргу у розмірі 1 860,04 гривні, три відсотки річних у розмірі 453,01 гривні, пеня у розмірі 551,16 гривні; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 357,57 гривні; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 712,80 гривні, заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 25,06 гривні, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 028,00 гривні. В обґрунтування позову зазначено про те, що позивач є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води; з 01.11.2021 у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. На виконання вимог законодавства КП "Київтеплонерго" на підставі типових договорів, підготовлені та опубліковані/оприлюднені: 1) договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті "Хрещатик"від 28.03.2018 №34 (5085). Щодо договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ повідомляє, що відповідно до ч.5 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов як договору про надання послуг ЦО/ЦПГВ, так і договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ є, у тому числі, факт отримання послуг споживачем. Відповідачка проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які постачає КП «Київтеплоенерго». Позивач вказує, що відповідачка користуються послугами, але свої зобов`язання по сплаті за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому вони вимушені звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 01.05.2025 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачам строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження по справі, матеріали позовної заяви з додатками були направлені відповідачці на адресу зазначену в позовній заяві. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідачкою на адресу суду надіслано відзив на позов, згідно з яким зазначено, що з договору купівлі-продажу №9540 квартири від 08.12.2011 року вбачається, що квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (бабусі Відповідача), яка померла [INFO] (копія свідоцтва про смерть додається). Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] була її донька (мати Відповідача) [PERSON] , яка, в свою чергу загинула [INFO] (копія свідоцтва про смерть додається), не встигнувши оформити належним чином свідоцтво про право на спадщину. Законодавством України встановлено, що задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників, а дитини віком від 10 до 14 років - місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує стосовно дитини функції опікуна. За таких обставин, [PERSON] була зареєстрована 06.11.2012 року за адресою [ADDRESS] , як малолітня дитина [PERSON] . Таким чином спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її доньки [PERSON] , [PERSON] та чоловік [PERSON] 20.06.2023 року була відкрита спадкова справа №70809577 в П`ятнадцятій київській державній нотаріальній конторі за адресою: 02222, м. Київ, вул. Закревського Миколи, 47 за заявою чоловіка померлої [PERSON] [INFO] . Разом з тим стосовно [PERSON] відкрите кримінальне провадження по справі №754/18570/23 за ч. 2 ст.121 КК України в Деснянському районному суді міста Києва, який обвинувачується у завданні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть його дружини [PERSON] .. Згідно статті 1224 ЦКУ особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя не мають права на спадкування. Таким чином станом на сьогоднішній день спадкова справа відкрита, але процедура спадкування не завершена. Принагідно наголошую, що окрім власника квартири [PERSON] в квартирі постійно проживала її донька [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Після загибелі своєї дружини [PERSON] самовільно змінив замки у квартирі і користується нею до сьогоднішнього дня, внаслідок чого Відповідач не має фізичного доступу до житла, не користується ним і не має можливості отримувати поштову кореспонденцію, у тому числі судові повідомлення. Тобто, станом на момент подання позову власник квартири (на якого згідно законодавства покладено обов`язок щодо сплати житлово-комунальних послуг) померла, а спадкоємці не отримали свідоцтва про право на спадщину з підстав викладених вище, а відтак такий позов є передчасним, а [PERSON] не є належним відповідачем. Також відповідачка зауважила, що до 28.02.2024 [PERSON] продовжувала навчання та була студенткою ДЕРЖАВНОГО ТОРГОВЕЛЬНО-ЕКОНОМІЧНОГО УНІВЕРСИТЕТУ. За таких обставин вона на момент виникнення заборгованості не мала джерел доходу та перебувала на повному матеріальному забезпеченні батьків [PERSON] та [PERSON] , які, в тому числі, проживали у квартирі за адресою [ADDRESS] . 5 червня 2025 року [PERSON] була знята з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Окрім того з початку 2019 року по 05.03.2022 року [PERSON] фактично проживала за іншою адресою: [ADDRESS] , яка належить її батькові [PERSON] , що підтверджується, зокрема, квитанціями про оплату на надання послуг інтернету згідно договору №10066485 ТОВ «НАШНЕТ». З 05.03.2022 р. [PERSON] не перебуває на території України та фактично проживає в Грузії за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується, зокрема, відповідними відмітками із закордонного паспорту відповідачки, відтак просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог в тому числі застосувавши строк позовної давності до вимог позивача. Представником позивача Банецьким Б. подано відповідь на відзив з проханням задовольнити подану позовну заяву. Однак, як вбачається з відповіді представником зазначено в якості відповідіча [PERSON] , а відтак суд приходить до висновку про помилкове подання представником даної відповіді до матеріалів вказаної справи та не приймає викладені у ній обставини в якості обгрунтувань поданого позову до [PERSON] .. Суд, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов до наступних висновків. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частини перша статті 13 ЦПК України). Згідно положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Судом встановлено, що за розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Відповідно до норм Цивільного Кодексу України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] свідчить про надання послуг Позивачем. Як зазначає позивач, відповідачка від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялась (не відключалась). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Крім того, Постанова судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 справа 6-295Іцсі5 містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Відповідно до ст. ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За відомостями Реєстру територіальної громади м.Києва, відповідачка, зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, відповідачка [PERSON] народилась [INFO] , а відтак з початку виникнення заборгованості за спожитими комунальними послугами та по 01.10.2020 не досягла повноліття. Згідно з вимогами ст..33 ЦК України неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору укладеного нею самостійно, відповідно до закону. Суду не надано доказів про укладення неповнолітньою [PERSON] договору з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для стягнення заборгованості з неповнолітньої за період до 02.10.2020. Згідно з вимогами ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з вимогами ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 3 ст.263 ЦК України визначено, що від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Відповідно до вимог ч.ч.3, 5 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» визначено, що з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин. Надалі постановами Кабінету Міністрів України цей карантин на території України неодноразово продовжувався та був відмінений з 30 червня 2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651. Отже, з 30 червня 2023 року на території України не діє карантин, який був встановлений Постановою Кабінету Міністрів Українивід 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19». Таким чином, суд погоджується з доводами відповідачки [PERSON] та приходить до висновку, що позивачем при зверненні до суду 18.04.2025 з заявленими позовними вимогами по нарахованій заборгованості до та під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), який перебігав безперервно та завершився 30 червня 2023 року, з урахуванням трирічного строку, визначеного статтею 257ЦПК України, за період з 02.10.2020 по 17.04.2022 подані з пропуском строків, встановленихстаттею 257ЦПК України, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог згідно поданої заяви сторони у справі. Підстав для поновлення пропущеного позивачем строку, суд не вбачає. У зв`язку з військовою агресією, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05.00 годин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово подовжувався. Відповідно до п.2.2 Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 N 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» із змінами та доповненням наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, активні бойові дії на всій території міста Києва тривала з 24.02.2022 по 30.04.2022 року. Як вбачається з доданих відповідачкою до відзиву документів, вона з 05.03.2022 р. виїхала та не перебуває на території України та фактично проживає в Грузії за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується, зокрема, відповідними відмітками із закордонного паспорту. Таким чином, відповідачка з 05.03.2022 загалом у зв`язку зі своїм виїздом за межі України не користується наданими позивачем комунальними послугами. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Позивачем до першого судового засідання у справі, яка розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, а також безпосередньо у судовому засіданні під час розгляду справи, не подавались суду клопотання (усні, письмові) про заміну неналежного відповідача на належних, а норми ЦПК України не дають право суду самостійно здійснювати такі дії без наявності відповідного клопотання позивача. Відповідно, право визначення особи відповідача покладено на позивача, й суд не вправі втручатися у визначення позивачем особи відповідача. З доданих до відзиву документів вбачається, що власником спірної квартири була померла [INFO] [PERSON] , після її смерті єдиним спадкоємцем була її донька, мати відповідачки, [PERSON] , яка, в свою чергу загинула [INFO] , не встигнувши оформити належним чином свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її доньки [PERSON] , [PERSON] та чоловік [PERSON] 20.06.2023 року була відкрита спадкова справа №70809577 в П`ятнадцятій київській державній нотаріальній конторі за адресою: 02222, м. Київ, вул. Закревського Миколи, 47 за заявою чоловіка померлої [PERSON] [INFO] . Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачка з 05.03.2022 загалом у зв`язку зі своїм виїздом за межі України у зв`язку з військовою агресією не користується наданими позивачем комунальними послугами, та з урахуванням застосування до вимог позивача наслідків пропущення строку позовної давності при зверненні з вказаним позовом, суд приходить до висновку, що позивачем заявлені вимоги до неналежного відповідача. Таким чином, враховуючи вище викладені обставини, той факт, що стороною позивача не подавались суду клопотання (усні, письмові) про заміну неналежного відповідача на належних, суд приходить до висновку про відмову у повному обсязі у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості з тих підстав, що вони заявлені до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed