Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Позиції учасників справи. Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Яценко Н.В. звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування», Служба безпеки України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач [PERSON] та [PERSON] з 24.12.2005 по 25.07.2016 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Деснянського районного суд м. Києва від 25.07.2016 шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. Представником зазначено, що причиною розірвання шлюбу стали непорозуміння, які не можна було вирішити на той час, оскільки [PERSON] проходив військову службу і перебував в зоні АТО. Проте, після його повернення 26.07.2016 з АТО подружжя вирішило всі свої непорозуміння та продовжили жити разом як сім`я, однак без реєстрації шлюбу. Позивач та [PERSON] продовжили проживати як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу з серпня 2016 року до 23 квітня 2025 року дня загибелі останнього в дорожньо-транспортній пригоді. Вказана подія сталася при наступних обставинах: 23.04.2025 приблизно о 08 год. 45 хв. водій автомобіля марки «Volkswagen Crafter» р.н. [NUMBER] [PERSON] , рухаючись по Подільському мостовому переходу в м. Києві, розпочав виконувати маневр повороту ліворуч, виїхав на зустрічний напрямок руху, де допустив зіткнення з мотоциклом марки «Yamaha RJ 07» р.н. [NUMBER] (під керуванням водія [PERSON] ), який рухався в зустрічному напрямку руху автомобіля, у крайній лівій смузі. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці події. За даним фактом слідчим ГУНП у м. Києві внесені відповідні відомості до ЄРДР № 12025100000000529 від 23.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. [PERSON] з 28.05.1985 до дня смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу, позивач за даною адресою зареєстрована з 18.10.2011 по сьогоднішній день. Після одруження позивач з [PERSON] проживали спочатку 3 місяці за адресою реєстрації останнього, а потім за місцем реєстрації його дідуся за адресою: [ADDRESS] , де проживали до 2009 року. Також у 2009 році, після переїзду батьків [PERSON] до с. Сеньківка Бориспільського району Київської області подружжя переїхало за адресою реєстрації [PERSON] , де у 2011 році зареєструвалась і позивач. Представник зазначив, що позивач разом із [PERSON] з 2009 року по квітень 2025 проживали разом за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 07.05.2025 р. про місце реєстрації позивача, довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] , довідкою №120/02 від 28.05.2025 та актом про фактичне проживання від 28.05.2025, виданих Житлово-експлуатаційною дільницею №303. Про факт проживання позивача із [PERSON] однією сім`єю у період з серпня 2016 року до 23 квітня 2025 - дня загибелі останнього в дорожньо-транспортній пригоді свідчить низка факторів та доказів, які у своїй сукупності підтверджують наявність спільного бюджету, проведення спільних витрат, спільної участі у придбанні майна в інтересах сім`ї та для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, спільний побут, ведення спільного господарства, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків Так, факт наявності спільного бюджету, проведення спільних витрат та ведення спільного господарства позивачем та [PERSON] підтверджується копіями виписок з рахунку позивача про перекази, які здійснював [PERSON] на користь позивача, а також особиста переписка між ними. Факт спільного проживання Позивача із [PERSON] однією сім`єю у період з серпня 2016 року до [INFO] також підтверджуються й іншими доказами, зокрема доказами про їх сумісні подорожі за кордон, особистою перепискою між ними й фотографіями з відпочинку та подорожей. Крім того, доказом підтвердження позовних вимог позивача є також документи, пов`язані із смертю останнього та його похованням, оскільки всі витрати, пов`язані із похованням чоловіка та встановленням на його могилі пам`ятника взяла на себе позивач. Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно позивачу для підтвердження статусу потерпілої особи та реалізації її права на відшкодування моральної шкоди, спричиненої загибеллю її чоловіка [PERSON] у порядку п.27.2 ст.27 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. №1961-IV. Дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої загинув [PERSON] трапилась за участю автомобіля «Volkswagen Crafter» р.н. [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого, відповідно до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № 224438378, застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» який на момент дорожньо-транспортної пригоди є дійсним. В свою чергу, представником вказано, що батьки загиблого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] відмовились від отримання страхової виплати від страхової компанії ПрАТ «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» на користь своєї онуки [PERSON] , що підтверджується заявами № 494 та № 495, посвідченими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратьєвим В.М. від 13.05.2025. Крім того, встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно позивачу також для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, пов`язаної із загибеллю (смертю) [PERSON] як військовослужбовця Служби Безпеки України, передбаченої ст. 29 Закону України «Про Службу безпеки України» та ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідачем [PERSON] 31.07.2025 подано до суду заяву про визнання позову. Відповідачем [PERSON] 31.07.2025 подано до суду заяву про визнання позову. Відповідачем [PERSON] 30.07.2025 подано до суду заяву про визнання позову. 09.09.2025 року представником третьої особи Служби безпеки України - Ченцовою А.О. подано до суду пояснення по справі, відповідно до яких зазначено про те, що померлий [PERSON] проходив військову службу разом з [PERSON] в даному структурному підрозділі Служби безпеки України. Також зазначено, що за матеріалами особових справ місцем проживання [PERSON] та [PERSON] вказано: [ADDRESS] , що відповідає матеріалам справи. Зокрема, [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою неодноразово відвідували їх безпосередні керівники, які підтверджують їх проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини. Процесуальні дії та рішення суду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 03 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 23 вересня 2025 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] (мати [PERSON] ) в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, до суду подано заяву про визнання позовних вимог. Відповідач [PERSON] (батько [PERSON] ) в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлений належним чином, до суду подано заяву про визнання позовних вимог. Відповідач [PERSON] (донька позивача і [PERSON] ) в судове засідання, призначене на 26.11.2025, не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, до суду подано заяву про визнання позовних вимог. Однак в попередньому судовому засіданні зазначала, що їй виповнилося 19 років. З батьками постійно проживала і навіть не знала про те, що батьки розлучені. Завжди всі разом проводили вільний час, подорожували, спілкувалися, сварки були рідко, на яких і не акцентувлася увага, тому і не виникало навіть питань розбіжностей між батьками. Представник третьої особи - Служби безпеки України в судовому засіданні надала пояснення, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Судом в процесі розгляду справи допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , котрі підтвердили, що позивач [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з серпня 2016 року по [INFO] , а саме до дня загибелі [PERSON] . Свідки вказали, що [PERSON] та [PERSON] дійсно перебували в сімейних відносинах, в яких ніхто не сумнівався. Після розірвання шлюбу проживали разом, вели спільний побут, мали спільний бюджет, їздили на відпочинок та виховували спільну дитину. Заслухавши думку учасників справи та свідків, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного висновку. Фактичні обставини справи. Позиція суду та оцінки аргументів сторін. Судом встановлено наступні правовідносини. Позивач [PERSON] та [PERSON] з 24 грудня 2005 року по 25 липня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2016 року (а.с.30). [INFO] [PERSON] загинув в дорожньо-транспортній пригоді, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданою Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (а.с.35). 23 квітня 2025 року близько 08 год. 45 хв., водій автомобіля марки «Volkswagen Crafter» р.н. [NUMBER] [PERSON] , рухаючись по Подільському мостовому переходу в м. Києві, розпочав виконувати маневр повороту ліворуч, виїхав на зустрічний напрямок руху, де допустив зіткнення з мотоциклом марки «Yamaha RJ 07» р.н. [NUMBER] (під керуванням водія [PERSON] ), який рухався в зустрічному напрямку руху автомобіля, у крайній лівій смузі. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події. За даним фактом слідчим ГУНП у м. Києві внесені відповідні відомості до ЄРДР № 12025100000000529 від 23.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.38). У відповідності до довідки від 24.04.2025, причиною смерті [PERSON] слугували множинні переломи кісток з ушкодженням внутрішніх органів (а.с.36). На день смерті [PERSON] мав батьків [PERSON] (відповідач-2) та [PERSON] (відповідач-3), а також спільну з позивачем повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (відповідач-1). Відповідно до Акту від 28 травня 2025 року, складеного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (засвідченого начальником ЖЕД-303 [PERSON] ), [PERSON] , [PERSON] до моменту смерті [PERSON] дійсно проживали за адресою: [ADDRESS] (а.с.42). Згідно з довідкою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» Житлово-експлуатаційна дільниця № 303 зазначено на підставі заяви від 28.05.2025 № 90/07 та акту про фактичне проживання від 28.05.2025, [PERSON] та її донька [PERSON] дійсно проживали разом з [PERSON] до моменту його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.41). У відповідності до відповіді Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації вбачається, за даними Реєстру територіальної громади м. Києва [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 28.05.1985 та знятий 24.04.2025 з реєстраційного обліку по смерті. При цьому, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 18.10.2011 по теперішній час (а.с.40). Отже, вище наданими доказами підтверджено, що позивач [PERSON] разом з [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] до моменту смерті [PERSON] , а саме по квітень 2025 року. Померлий [PERSON] проходив військову службу в Службі безпеки України з 04.06.2004 по 24.04.2025. Наказом СБ України від 09.05.2025 №621-ОС/дск виключений зі списків особового складу у зв`язку зі смертю (а.с.32). У відповідності до Довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 7/к-289 від 12.05.2025, підполковник [PERSON] в періоди з 26.11.2014 по 24.12.2014, 20.02.2015 по 21.03.2015, 05.01.2016 по 03.02.2016, 27.06.2016 по 26.07.2016, 24.09.2016 по 24.10.2016, 18.01.2017 по 16.02.2017 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області (а.с.34). Згідно з ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб такими, що проживають однією сім`єю, крім факту спільного проживання, важливі також: наявність спільного бюджету, спільного харчування, придбання майна для спільного користування; участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. Згідно з ч. 4 ст. 3 СК України - сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в ст. 3 СК України, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Отже, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно з ч. 2 ст. 74 СК України, на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Таким чином, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Згідно з правовою позицією, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц, обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Відповідно до висновку Верховного Суд у постанові від 15.08.2019р. по справі №588/350/15, належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Відповідно до п. 1.3. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. №1961-IV, чинній на момент укладання страхового полісу №224438378 (далі - Закон України №1961-IV) потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Відповідно до п. 23.1. ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. №1961-IV, чинній на момент укладання страхового полісу №224438378 (далі - Закон України №1961-IV) - шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема є шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно з п. 27.1. ст. 27 Закону України № 1961-IV - Страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 27.5. ст. 27 Закону України № 1961-IV - відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» - членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. У відповідності до ч. 1 ст. 29 «Про Службу безпеки України» - виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця Служби безпеки України здійснюється в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон №2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Пунктом 2 ст. 16 Закону №2011-XII - одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби. Статтею 16-1 Закону №2011-XII визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Так, у п. 1 статті 16-1 Закону №2011-XII зазначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті, де зазначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У справі №204/6931/20 Верховний Суд висловився щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, зазначивши, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання, свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»;свідоцтва про народження дітей, у яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та інші. Позивачем на підтвердження факту спільного проживання з [PERSON] на електронному носії надано спільні фотографії позивача та [PERSON] , а також скріншоти особистої переписки між ними у застосунках Viber та WhatsApp (а.с.146). Суд приходить до висновку, що факт наявності спільного бюджету, проведення спільних витрат та ведення спільного господарства позивачем та [PERSON] підтверджується копіями виписок з рахунку позивача про перекази, які здійснював [PERSON] на користь Позивача, а також особиста переписка між ними (а.с.54-78). Судом встановлено, що 09 червня 2023 року [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах придбали майнові права на двокімнатну кв. [ADDRESS] в районі [ADDRESS] , що підтверджується договором №2-18к211/2023 про відступлення права вимоги та заміну сторони за договором купівлі-продажу майнових прав від 09.06.2023 (а.с.44-47). Також, 09 червня 2023 року позивач і [PERSON] уклали із забудовником ТОВ «Гудфор-лівінг» та ФОП [PERSON] договір № 2-18к211/2023 підряду на виконання робіт (з підготовки до виконання ремонтних робіт) від 09.06.2023 р. на об`єкті з будівництва житлового комплексу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору та додатків до нього, а також випискою з рахунку Позивача за 10.06.2023 р. про сплату внеску згідно зазначеного договору (а.с.48-53). Вказані документи підтверджують факт спільної участі позивача та померлого [PERSON] у придбанні майна в інтересах сім`ї та для спільного користування, у витратах на утримання житла та проведення ремонтних робіт. Позивач, [PERSON] та їхня спільна донька [PERSON] у 2017 року разом відпочивали в Туреччині, у 2018 року у Єгипті, у 2019 року в Амстердамі, у 2020 року у Польщі, Швеція, Бельгії та в Танзанії (Занзібара), у 2021 року в Албанії та на Танзанії (Занзібара), що підтверджується копіями закордонних паспортів, авіа квитками, туристичними ваучерами, фотографіями, бронюванням житла, а також особистою перепискою між ними й фотографіями з відпочинку та подорожей (а.с.79-134). Крім того, судом встановлено, що саме позивач понесла витрати, пов`язані із похованням чоловіка та встановленням на його могилі пам`ятника. У зв`язку із смертю [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач понесла матеріальні витрати у загальному розмірі 42 256 грн., що підтверджується договором-замовлення № 4.258931К від 24.04.2025 на організацію та проведення поховання та фіскальним чеком № 23038 від 24.04.2025, товарним чеком №1 від 26.04.2024, договором №07-247 про виготовлення та встановлення надмогильної споруди від 03.05.2025 р., та додатком до даного договору, договором-замовлення № 13.36336 на організацію та проведення поховання від 04.05.2025 та фіскальним чеком від 04.05.2025 (а.с.136-143). При цьому, довідку для отримання допомоги на поховання № 202/09.1-28/01 від 24.04.2025 Управлінням державної реєстрації актів цивільного стану Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради було видано саме позивачу (а.с.145). Згідно з даними автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі документи про стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] станом на 16.05.2025 зареєстрованими у Відділі не значаться та на виконанні не перебувають, що підтверджується відповіддю Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.39). Для реалізації свого права на отримання страхового відшкодування, позивач через свого представника у кримінальному проваджені № 12025100000000529, порушеного за фактом дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої загинув [PERSON] адвоката Клунка О.М. звернулась до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за виплатою страхового відшкодування в порядку п. 27.4 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. №1961-IV, чинного на момент укладання страхового полісу №224438378, що підтверджується заявою виплату страхового відшкодування від 20.05.2025. Водночас, повідомлення про прийняття та реєстрацію заяви про дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої загинув [PERSON] , яке разом із копією Витягу з ЄРДР було вручено в свою чергу позивачу як дружині [PERSON] , у якому зазначено: «…. де Ваш чоловік [PERSON] , [INFO] , будучи водієм мотоцикла «Yamaha RJ 07» р.н. [NUMBER] , потрапив у ДТП …….. отримав тілесні ушкодження, в результаті яких помер на місці пригоди…….». Варто звернути увагу на те, що характеристика, видана військовою частиною [NUMBER] від 03.06.2025 р. № 78 позивачу містить наступні відомості: «Позивач станом на 23.04.2025 р. проживала разом із родиною, а саме [PERSON] , [INFO], з [PERSON] , який також проходив службу у військовій частині [NUMBER] Служби безпеки України на посаді командира групи. Після смерті чоловіка, [PERSON] тривалий час перебуває у затяжній депресії, замкнута від спілкування зі співробітниками по службі, емоційний стан пригнічений.» (а.с.43) Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За вищевикладених обставини, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: approved