Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

У вересні 2025 року АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27.01.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 3495203285, за умовами якого вказане товариство надало відповідачу кредит у сумі 35\~161,34 гривень на строк 48 місяців та сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Кредит відповідачем отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений у кредитному договорі, а отже, кредитодавець свої обов`язки за договором виконав у повному обсязі. На підставі договору факторингу № 200921 від 20.09.2021 року АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3495203285. Станом на 01.07.2024 рік заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 3495203285 становить 51\~801,29 гривень і складається із: 34\~566,53 грн. тіло кредиту, 4,79 грн. заборгованість по річним відсоткам, 17\~229,97 грн. заборгованість по щомісячним відсоткам. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 3495203285 від 27.01.2021 року 51\~801,29 гривень гривень та понесені судові витрати у виді сплати судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про слухання справи у його відсутності, в якому також представник позивача вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзив на позов до суду не подав. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Фактичні обставини встановлені судом. 27 січня 2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3495203285 за умовами якого товариство надало відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 35\~161,34 строком на 48 місяців. Відповідно до умов Договору, позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до Паспорту кредиту № 5203285 підписаного відповідачем було встановлено наступні відсотки за користування кредитом 0,01 % річних від суми боргу за договором, 2,49 % щомісячні від суми кредиту. Кредит відповідачкою було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів. 20 вересня 2021 року між ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу № 200921, за умовами якого ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передав (відступив) АТ «Таскомбанк» право вимоги відносно боржників ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень». Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 200921 від 20 вересня 2021 року, АТ «Таскомбанк» набуло права грошової вимоги до відповідача до [PERSON] за договором № 3495203285. Згідно представленого позивачем розрахунку станом на 01.07.2025 рік заборгованість [PERSON] за договором № 3495203285 становить 51\~801,29 гривень і складається із: 34\~566,53 грн. тіло кредиту, 4,79 грн. заборгованість по річним відсоткам, 17\~229,97 грн. заборгованість по щомісячним відсоткам. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Статтею 11\~ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша\~статті 626 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень частини першої\~статті 638 ЦК України\~слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої\~статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610\~ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1\~ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1\~ст. 1077 ЦК\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з\~ст. 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані у справі докази свідчать про те, що 21.09.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] був укладений кредитний договір на підставі якого останній отримав від вказаного товариства у кредит грошові кошти, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за їх користування у порядку та розмірах визначених умовами договору. У подальшому АТ «Таскомбанк» на підставі договору факторингу набуло право вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. По закінченню строку кредитування [PERSON] кредит у повному обсязі на повернув та не сплатив обумовлені договором відсотки за його користування. З огляду на викладене слід дійти висновку, що [PERSON] не виконав обов`язки за договором кредиту, а тому з нього на користь АТ «Таскомбанк» слід стягнути заборгованість яка виникла. Щодо розміру заборгованість яка підлягає до стягнення. Так, згідно представленого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 51\~801,29 гривень і складається із: 34\~566,53 грн. тіло кредиту, 4,79 грн. заборгованість по річним відсоткам, 17\~229,97 грн. заборгованість по щомісячним відсоткам. Вказаний розрахунок відповідає умовам укладеного кредитного договору і даним виписки по рахунку, який відкритий у банку на ім`я відповідача. Доказів на його спростування матеріали справи не містять. З огляду на викладене поданий позов підлягає до задоволення та з відповідача на користь позивач слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 3495203285 у розмірі 51\~801,29 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн. .

Outcome: approved