Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-03 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на себе в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову починаючи з дня подання цього позову до суду до її повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка по справі є її мати, яка перебувала в шлюбі з її батьком [PERSON] з 25 липня 2009 року, який згодом був розірваний. [INFO] в районі населеного пункту Новопокровське Покровського району Донецької області під час виконання бойових завдань її батько загинув. До загибелі батька її вихованням займався батько, дідусь та бабуся. З мамою відносини вона підтримувала через смс-повідомлення, інколи зустрічались для нетривалого спілкування. З 2014 року вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріальну допомогу на її утримання не надає, не купує продукти харчування, одяг, необхідні речі для організації її освітнього процесу та на початку 2022 року з відповідачкою стосунки остаточно погіршились. Після загибелі батька вона повністю перебуває на матеріальному забезпеченні дідуся, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 16.10.2025 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Так, матеріали справи не містять належних, достатніх доказів , які дають однозначні підстави вважати, що відповідач свідомо ухиляється від виховання та утримання дитини. Оскільки на розгляді в суді перебувала цивільна справа за позовом дідуся [PERSON] , [PERSON] , до [PERSON] , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, та питання сплати аліментів [PERSON] на утримання дитини, [PERSON] розглядалось неодноразово. [PERSON] були надані суду докази спілкування з дитиною та докази вчинення зусиль по матеріальному забезпеченню дитини, що систематично "відкидалось" як донькою, так і дідусем. Також, в матеріалах зазначеної справи міститься висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , а також доказ отримання [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] до 2020 року, що повністю суперечить твердженню позивача про «свідоме ухилення [PERSON] з 2014 року від виконання батьківських обов`язків. Крім того, відповідач має другу малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та самостійно й повністю утримує її, оскільки у шлюбі не перебуває. Крім того, хворіє на астму, що потребує постійного, дороговартісного та тривалого лікування, що також не може не вплинути на розмір аліментів, які Відповідач зможе сплачувати на користь Позивача. У зв`язку з викладеним, просить суд задовольнити позовну заяву частково - стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини. 12.11.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначила наступне. В своєму відзиві відповідачка посилається на те, що систематично не ухиляється від її утримання та на наявність у неї на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини. Однак, внаслідок безвідповідального ставлення її біологічної мати до її виховання, ухилення від її матеріального утримання позивачка досі не отримує пенсію по втраті годувальника та не отримує виплати від держави, пов`язані з героїчно загиблим батьком. Вказує, що наявність ще однієї неповнолітньої дитини не є безумовною підставою для зменшення аліментів. Відповідачка працює офіційно, отримує заробіток, інших аліментних зобов`язань не має і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. А тому на задоволенні позовних вимог наполягає. У судовому засіданні [PERSON] та її представник адвокат Мельникова А.А. підтримали викладені позовні вимоги, просять їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] та її представник вказали, що не відмовляються від сплати аліментів, проте, просили зменшити до 1/6 частки, з тих підстав, що вказані у відзиві. [PERSON] зазначила, що працює у фармацевтичній компанії медичним працівником, отримує аліменти на утримання молодшої доньки, теперішній цивільний чоловік не працює у зв`язку з інвалідністю. Підтвердила, що на час подання цього позову позивачка не проживала з нею і не проживає на теперішній час. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2025 року відкрито провадження по справі, ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, учасникам справи встановлено строк для подачі заяв по суті справи. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.09.2024 Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2014 року по справі № 333/1904/14-ц шлюб між батьками [PERSON] був розірваний. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 червня 2024 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) батько позивачки - [PERSON] помер. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 01.09.2025 p., [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Згідно ч. 2ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до ЦК України. Неповнолітні особи віком від 14 років до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна недієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом ( частина друга статті 47 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатною особою, має змогу утримувати доньку. Обставин, що свідчили б про неможливість відповідача сплачувати аліменти на неповнолітню доньку, матеріали справи не містять. Доводи відповідача про те, що вона має на утриманні малолітню дитину приймаються до уваги судом, однак не свідчать про відсутність у [PERSON] обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини в частині, зазначеній в позові. Також суд вважає, що посилання відповідачки на потребу постійного, дороговартісного та тривалого лікування астми, на яку вона хворіє, як на підставу для зменшення аліментів, не заслуговують на увагу, оскільки не доведені жодним чином. З урахуванням викладених обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, приймаючи до уваги те, що позивач на теперішній час проживає разом з дідусем та бабусею, перебуває на їх утриманні, батько помер, мати не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча є працездатною та має можливість надавати таку допомогу, суд дійшов висновку, що з відповідачки необхідно стягувати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] - у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.09.2025 року до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved