Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

У березні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс», в особі представника Підлетейчука М.М., звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.05.2025 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договоромвідкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 03.11.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 1467 - 1638. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 20000,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів, комісія за видачу кредиту - 20,00% від суми кредиту, знижена % ставка - 0,90 % в день, стандартна процентна ставка - 1,00 % в день. Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач порушив умови повернення кредиту і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит , а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем. У зв`язку з цим станом на 24.02.2025 виникла заборгованість у розмірі 49150,00 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 20000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 21720,00 грн., заборгованість по комісії - 4000,00 грн., заборгованість по штрафам - 3430,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1467 - 1638 від 03.11.2024 в розмірі 49150,00 грн., з яких заборгованість за кредитом - 20000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами - 21720,00 грн., заборгованість по комісії - 4000,00 грн., заборгованість по штрафам - 3430,00 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач скористалася своїм правом та 09.07.2025 подала до суду заяву про участь в судовому засіданні. Разом з тим, суд зазначає, що дана цивільна справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Крім того відповідач подала до суду заяву про долучення до матеріалів справи, в якій просила приєднати наступні документи: витяг з ЄРДР кримінального провадження 12024105010001262, протокол допиту відповідача, як потерпілої, рапорт поліції, клопотання слідчому, постанова про часткове задоволення клопотання, довідка з Таскомбанку про відсутність рахунків, що належать відповідачу, пам`ятка потерпілої, заява на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, звернення слідчої до Голови ТОВ «Укр кредит фінанс», відповідь Голови ТОВ «Укр кредит фінанс», договір про відкриття кредитної лінії № 1467 - 1638 від 03.11.2024, копії електронних зображень з телефону, копія додаткової інформації від компанії Lifecell. В протоколі допиту відповідач, як потерпіла зазначала наступне: «3 листопада 2024 мені не мій мобільний телефон надійшов дзвінок з номера телефону 063 543 30 00 після чого я побачила що з мого телефону зниклих застосунки Вайберу, Приват - 24 та деякі інші. Потім на телефон почали надходити повідомлення з Приват - 24 про те, що моя картка то заблокована то розблокована. Побачивши це я зателефонувала на ПриватБанк за номером 3700 та повідомила оператору, що хтось намагається зайти в мій Приват - 24, та попросила заблокувати всі мої картки.» Згодом відповідач дізналась що на її ім`я був оформлений кредит в ТОВ «Споживчий центр» та в ТОВ «Укр кредит фінанс». Після того, як остання ознайомилась із договорами вона виявила, що в графах позичальника вказані всі її дійсні паспортні дані, серія номер паспорту, електронні пошти та вказано банківську картку номер [NUMBER] , яка відкрита в « Таскомбанку », але їй вона не належить. В «Таскомбанку» відповідач ніколи не відкривала рахунки його клієнтом не являється, номер даної картки їй невідомий, ні з нього ні на нього ніколи кошти не отримувала та не відправляла. До документів долучена довідка № 7961/47.7. - Д від 13.12.2024 видана [PERSON] про те, що станом на 13.12.2024 в Акціонерному товаристві «Таскомбанк» відсутні рахунки та банківські картки відкриті на її ім`я. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 03.11.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 1467 - 1638, який разом із правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) складає єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно ч. 1 ст. 13 Законом України «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Також між сторонами погоджено графік платежів. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А4116 для підписання кредитного договору № 1467 - 1638 від 03.11.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав кредит в сумі 20000,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів, комісія за видачу кредиту - 20,00% від суми кредиту, знижена % ставка - 0,90 % в день, стандартна % ставка - 1,00 % в день. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав кредит у розмірі, встановленому в договорі шляхом переказу на банківську картку номер [NUMBER] . Позивачем надано довідку про перерахування суми кредиту № 1467 - 1638 від 03.11.2024, яка здійснювалась за допомогою системи Easypay_api із зазначенням номеру платежу, номеру платіжної картки [NUMBER] , призначення платежу: видача кредитних коштів з договором № 1467 - 1638 від 03.11.2024 у розмірі 20000 грн., чим виконав свої зобов`язання за договором. Таким чином, кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом переказу на банківську картку номер [NUMBER] . Разом з тим в жодному із наданих документів не вказано, кому саме належить банківська картка номер [NUMBER] . Відповідно до довідки № 7961/47.7. - Д від 13.12.2024, яка видана [PERSON] про те, що станом на 13.12.2024 в Акціонерному товаристві «Таскомбанк» відсутні рахунки та банківські картки відкриті на її ім`я. Згідно із ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд зазначає, що позивач не довів належними та допустимим доказами надання кредитних коштів на банківський рахунок, що належить відповідачу, наявність кредитної заборгованості саме у [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що матеріали позовної заяви не містять документу, який би підтверджував видачу кредитних коштів саме відповідачу. З огляду на викладене суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 1467 - 1638 від 03.11.2024. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, що має наслідком відмову у їх задоволенні. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed