Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2021459387 від 19.11.2018. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] уклав з АТ "ОТП БАНК" кредитний договір № 2021459387_CARD, який за правовою природою є змішаним договором, а саме кредитний договір та договір про надання банківських послуг, в якому містяться елементи різних договорів і надаються декілька різних видів послуг - кредитування та видача і обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток в межах якого було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . 13.10.2023 між АТ "ОТП БАНК" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13/10/23, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за вищезазначеним картковим рахунком, відкритим в межах кредитного договору 2021459387_CARD, укладеного між АТ "ОТП БАНК" та [PERSON] , перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ". Відповідно до реєстру боржників № 2 до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за картковим рахунком [NUMBER] , відкритим в межах кредитного договору № 2021459387_CARD в сумі 59774,51 грн, з яких: 37560 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22214,51 грн - сума заборгованості за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «Фінансової компанії «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за укладеним договором, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь загальну суму заборгованості в розмірі 59774,51 грн, а також стягнути понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судові засідання 01.10.2025, 23.10.2025 та 08.12.2025 не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належно шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації, які адресат отримав особисто. Отже, [PERSON] є належно повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзив на позовну заяву не надав. \~ \~ \~ \~Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.06.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 26.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 01.10.2025 визнано явку представника позивача в судове засідання обов`язковою. \~ \~ \~ \~23.10.2025 ухвалою суду повторно визнано явку представника позивача в судове засідання обов`язковою. \~ \~ \~ \~08.12.2025 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між АТ "ОТП БАНК" та [PERSON] , як позичальником, укладений кредитний договір № 2021459387_CARD від 19.11.2018. За умовами вказаного договору банк відкриває позичальнику поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] для обслуговування кредитної лінії. За користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та інформаційним листом, який є невід`ємною частиною та додатком до договору. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. Крім того, позивачем додано наданий паспорт споживчого кредиту, в якому вказані: ліміт кредитної лінії 3500,00 грн (з можливістю збільшення відповідно до кредитного договору); строк кредитування кредитної лінії 36 місяців (з правом пролонгації); реальна річна процентна ставка, відсотків річних 79,58%. Кредитний договір, паспорт споживчого кредиту, орієнтовний графік платежів, анкету-заяву на отримання кредиту [PERSON] підписав особисто (а.с. 5-8). \~ \~ \~ \~Також [PERSON] підписав розписку про отримання банківської картки № [NUMBER] з терміном дії 10/21 (а.с.13) \~ \~ \~ \~13.10.2023 року між AT «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13/10/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2021459387_CARD від 19.11.2018, укладеним між AT «ОТП Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно п. 1.1. Договору факторингу AT «ОТП Банк» передає, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», приймає права грошової вимоги, що належить АТ «ОТП Банк» в розмірі портфеля заборгованості. Пунктом 1.3. договору факторингу передбачено, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» одержує право замість AT «ОТП Банк», вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань, за кредитним договором (а.с.15-16). \~ \~ \~ \~Відповідно до Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2021459387_CARD від 19.11.2018 в сумі 59774,51 грн, з яких: 37560 грн загальна суму боргу по тілу кредиту; 22214,51 грн загальна суму боргу по відсотках (а.с.17). \~ \~ \~ \~Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку, відповідачем було використано 117771,44 грн кредитних коштів, нараховано 98674,08 грн відсотків за користування кредитними коштами. Також нараховано 40,00 грн за обслуговування рахунку/Списання за СМС-інформування (відповідно до умов Договору), а також 600,00 грн штрафу. Відповідачем було сплачено 157311,02 грн, які було зараховано на погашення заборгованості в наступному порядку: 80211,44 грн на погашення тіла кредиту; 76459,58 грн на погашення відсотків за користування кредитними коштами; 600,00 грн на погашення штрафу; 40,00 грн на погашення плати за обслуговування рахунку/ Списання за СМС-інформування. Розмір заборгованості [PERSON] становить 59774,51 грн, з яких: 37560,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 22214,51 грн сума заборгованості по відсотках (а.с.63-80, 81-93). \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). ням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови і правила надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ОТП Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Крім того, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві, яку підписав відповідач, процентна ставка зазначена, а також вказаний розмір кредитного ліміту. В даному випадку можливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 також вказано, що так як фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Слід зазначити, що використання кредитних коштів у межах суми кредитного ліміту є передбачуваним для споживача, якому було роз`яснено умови кредитування, тому у суду не викликає сумніву щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 37560 грн та за відсотками в сумі 22214,51 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати - судовий збір в сумі 3028 грн (а.с.2), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~Зазначені в позовні заяві позивачем витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме: витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1514 грн) позивачем нічим не підтвердженні, а тому стягненню з відповідача не підлягають. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved