Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Горлівської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 30 вересня 2000 року на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Кінащук М.А., зареєстрованого в реєстрі за № 6381, він набув у приватну власність квартиру [ADDRESS] . Право приватної власності було зареєстроване в Горлівському Бюро технічної інвентаризації 29.11.2000 р., про що в реєстраційній книзі зроблено запис № 175-П за реєстровим номером 48757. Протягом багатьох років [PERSON] безперешкодно володів, користувався та розпоряджався належною йому на праві приватної власності квартирою, сплачував усі обов`язкові платежі, здійснював поточний та капітальний ремонт, виконував інші обов`язки власника нерухомого майна. Його право власності ніким не оспорювалось. У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України та початком бойових дій на території Донецької області, він був змушений покинути місце постійного проживання. Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», з 07 квітня 2014 року населені пункти Горлівської міської територіальної громади Горлівського району Донецької області, включаючи місто Горлівка, визнані тимчасово окупованими. Позивач зазначає, що враховуючи можливість отримання компенсації за майно, пошкоджене або знищене внаслідок збройної агресії, він звернувся до Центру надання адміністративних послуг для внесення відомостей до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації. Проте йому було роз`яснено, що необхідною передумовою для внесення таких відомостей є наявність державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З метою реалізації права власності та можливості отримання компенсації за пошкоджене майно, 14 жовтня 2025 року він звернувся до Бучанської міської ради, Київській області, із заявою №69389789 про державну реєстрацію права власності на належну йому квартиру. Проте Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Лозинського Артура Юрійовича №81887650 від 17 листопада 2025 року йому було відмовлено в проведенні реєстраційних дій. Підставою для відмови стала відсутність можливості отримати від Горлівського бюро технічної інвентаризації, яке здійснювало реєстрацію прав власності до 01.01.2013 року і не відновило своєї діяльності на підконтрольній органам державної влади України території, а всі архівні матеріали залишилися на тимчасово окупованій території, відомостей щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, склалася ситуація, за якої [PERSON] , будучи законним власником нерухомого майна, фактично позбавлений можливості реалізувати своє право власності через об`єктивні обставини, що не залежать від його волі. Відсутність можливості зареєструвати право власності у Державному реєстрі речових прав унеможливлює отримання компенсації за майно, яке може бути пошкоджене або знищене внаслідок збройної агресії, що є прямим порушенням його прав., зазначає позивач. Підсумовуючи, позивач просить прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] . Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, Горлівської міської ради Донецької області, повідомлявся про розгляд справи в суді, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне Рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах справи доказами та ухвалити заочне Рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Горлівської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно з\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~способом захисту цивільних прав є визнання права. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 30 вересня 2000 року серії АВН№030000, завіреного приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Донецької області Кінащук М.А., [PERSON] придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з Рішення від 17 листопада 2025 року №81887650 державного реєстратора прав на нерухоме майно Лозінського Артура Юрійовича, позивачу було відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою через те, що з 07 квітня 2014 року Горлівський район Донецької області є тимчасово окупованою територією України, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану"\~введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (у редакції станом на час розгляду справи), місто Горлівка, що входить до Донецького району Донецької області, є тимчасово окупованою російською федерацією територією України. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В силу положень ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені Законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Тобто передумовою для застосування\~ст. 392 ЦК України\~є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 128 ЦК УРСР 1963 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за Договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено Законом або Договором. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено його право власності на вищевказану квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на квартиру, яка міститься на паперових носіях у БТІ, що знаходиться на тимчасово окупованій території України (м. Горлівка Донецької області) на даний час неможливо, позивач не може зареєструвати своє право власності, чим позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном, що безпосередньо порушує його право власності, тому заявлені ним позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved