Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Сердюк О.О. звернувся через підсистему\~"Електронний\~суд"\~Єдиної судової\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи з позовом до [PERSON] про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та моральної шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». В обґрунтування позовної заяви зазначається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль позивача. Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (ділі НАСК «Оранта»), по страховій справі № 24-20-19684, щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Mercedes-Benz GLA 250, д.р.н. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 08.10.2024, за участю забезпеченого транспортного засобу Mercedes-Benz Sprint, д.р.н. [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність водія якого застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.12.2023 № 218240363, здійснило виплату в розмірі 29\~991,43 грн. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Mercedes-Benz GLA 250, д.р.н. [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на дату настання події 08.10.2024 становить 99\~721,0 грн. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та сумою страхового відшкодування, та моральну шкоду. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та\~його представник\~у судове\~засідання не\~з`явились,\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлені\~належним чином,\~надано заяву\~про розгляд\~справи за\~відсутності представника\~позивача,\~а якій\~просять позовні\~вимоги задовольнити\~в повному\~обсязі,\~не заперечують\~проти ухвалення\~заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.\~В матеріалах справи наявні докази належного повідомлення відповідача, зокрема, поштові конверти з відміткою про повернення "адресат відсутній за вказаною адресою", що\~згідно з усталеною практикою Верховного Суду вважається належним повідомленням. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання письмових пояснень на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.\~В матеріалах справи наявні докази належного повідомлення НАСК «Оранта», зокрема, довідки про доставку судових повісток через підсистему «Електронний суд». Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, та те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 05.12.2025, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2024 по справі № 953/9634/24, н/п 3/953/2830/24 [PERSON] , [INFO] визнано виннним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП. Так, 08.10.2024 о 12:30, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 313 СВІ, д.р.н. [NUMBER] , у м. Харкові по вул. Гіршмана, 14, усупереч вимогам п. п. 12.1, 13.1 ПДР, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на перешкоду, а саме на рекламний щит. Унаслідок цього елемент конструкції рекламного щита впав на припаркований автомобіль Mercedes-Benz GLA 250, д.р.н. [NUMBER] , що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів і заподіяння їх власникам матеріальних збитків (а.с. 10-12). Згідно ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначив, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що винним у дорожньо-транспортній пригоді, що сталась 08.10.2024 о 12:30 у м. Харкові по вул. Гіршмана, 14 є [PERSON] , [INFO] . За висновками звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 1171/10-24, складеного 24.10.2024 року ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), вартість відновлювального ремонту КТЗ Mercedes-Benz GLA 250, д.р.н. [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на дату настання події 08.10.2024, становить: 99\~721,07 (дев`яносто дев`ять тисяч сімсот двадцять один, 07) грн (а.с. 18). До вказаного звіту додано протокол технічного огляду КТЗ, ремонтна калькуляція № 1171/10-24, розшифрування він коду, вартість аналогічного КТЗ, фототаблиця пошкоджень та документи оцінювача на підтвердження проведення визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу (а.с. 19-26). Позивачем зазначено, що НАСК «Оранта» по страховій справі № 24-20-19684 щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Mercedes-Benz GLA 250, д.р.н. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 08.10.2024, за участю забезпеченого транспортного засобу Mercedes-Benz Sprint, д.р.н. [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність водія якого застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.12.2023 № 218240363, здійснило виплату в розмірі 29\~991,43 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України,\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Згідно вимог\~ст. 1187 ЦК України, в разі заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки, обов`язок по її відшкодуванню покладається на особу, яка володіє транспортним засобом, використання якого призвело до заподіяння шкоди. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Цією особою в даній справі є відповідач. Відповідно до ч. 2, 5\~ст. 1187 ЦК України,\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно роз`яснень в п. 4 та 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Статтею 1192 Цивільного кодексу України\~встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно\~ст. 1194 ЦК України,\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Правовідносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані\~Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що спрямований на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 754/1108/15-ц. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах ліміту відповідальності страховика на страхувальника, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Зазначений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можлива лише за умови, що згідно із\~Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Наведене відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованої у справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц зазначено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом № 1961-ІV\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечать меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону № 1961-ІV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Статтею 7 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено обов`язковість страхування цивільно-правової відповідальності.\~Так,\~на території\~України дозволяється\~використання виключно\~забезпечених транспортних\~засобів. Транспортний засіб має бути забезпеченим до початку його використання у дорожньому русі на вулично-дорожній мережі загального користування на території України. Згідно ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату в межах страхової суми відповідно до цього Закону. Частиною 1 ст. 18 ЗУ «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» встановлено,\~що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. Відповідно до висновків щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 1171/10-24, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz GLA 250, д.р.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 08.10.2024, становить 99\~721,07 грн (а.с. 13). Враховуючи, що НАСК «Оранта»\~по страховій\~справі №\~24-20-19684\~щодо виплати\~страхового відшкодування\~за пошкоджений\~транспортний засіб\~Mercedes-Benz\~GLA\~250,\~д.р.н.\~ [NUMBER] ,\~внаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди 08.10.2024,\~за участю\~забезпеченого транспортного\~засобу Mercedes-Benz\~Sprint,\~д.р.н.\~ [NUMBER] ,\~цивільно-правова\~відповідальність водія\~якого застрахована\~за Договором\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів від\~04.12.2023\~№ 218240363,\~здійснило виплату\~в розмірі\~29\~991,43\~грн, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 69\~729,64 грн. Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4\~ст. 12 ЦПК України). За змістом\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суду встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Згідно зі\~статтею 77 ЦПК України,\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З урахуванням встановленого та положень вказаних норм, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 69\~729,64 грн різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz GLA 250, д.р.н. [NUMBER] та сумою страхового відшкодування, тобто позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Щодо стягнення моральної шкоди Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч.2\~ст. 11 ЦК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9 ч. 2\~ст. 16 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (ч. 1 та п. 1 ч. 2\~ст. 23 ЦК України). Виходячи з положень ст.\~16\~і\~23 ЦК України\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому, як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (п. 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 216/3521/16-ц). Згідно\~ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що потерпіла особа у разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (зокрема, смертю). Відповідач, який спричинив настання страхового випадку, відшкодовує моральну шкоду заподіяну у зв`язку з каліцтвом або смертю потерпілого у разі, якщо її розмір перевищує ліміт відповідальності страховика, та у випадку, якщо потерпіла особа просить відшкодувати моральну шкоду з інших підстав, ніж заподіяння шкоди життю та здоров`ю потерпілого. Позивач просить стягнути моральну шкоду, яка не охоплюється страховим відшкодуванням, оскільки не стосується шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого. Відповідно до ч. 3\~ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи викладене, глибину емоційних та моральних страждань, незручності і обмеження у зв`язку з порушенням звичайного способу життя та життєвих зв`язків, суд вважає можливим задовольнити частково вимогу позивача про стягнення з [PERSON] моральної шкоди, та визначити її у розмірі 1 000,00 грн, оскільки вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 15 000,00 грн суд вважає завищеною, належними доказами не підтвердженою, тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України,\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про часткову доведеність позивачем заявлених вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 69\~729,64 грн різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz GLA 250, д.р.н. [NUMBER] та сумою страхового відшкодування, тобто позовні вимоги [PERSON] до відповідача [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Щодо сплати судового збору За приписами ч. 1. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи часткове задоволення позовних вимог, то судовий збір який підлягає стягненню з відповідача становить 1\~011,07 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial