Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (надалі\~ТОВ «Свеа Фінанс») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором № 1640737 від 20 липня 2024 року у розмірі 33330,00 грн та понесені судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що 20 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі по тексту - ТОВ «Селфі Кредит») та [PERSON] укладено договір № 1640737 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею\~12\~Закону України «Про електронну комерцію», одноразовим ідентифікатором Х843. Як зазначено, на виконання умов зазначеного договору ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надано позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку відповідач вказав при оформленні кредиту. Згодом, позичальник звернувся до ТОВ «Селфі\~Кредит» шляхом вчинення дій в відповідному розділі ІТС Товариства і ініціював внесення змін до Договору в частині збільшення суми кредиту. Товариство задовольнило даний запит і направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Додаткову угоду до Договору у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту даної додаткової угоди, яку позичальник акцептував у той самий спосіб, що і основний договір (шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», ідентифікатор C699 направлено 21 липня 2024 року 12:36:16 і введено позичальником у відповідний розділ ІТС). ТОВ «Селфі\~Кредит» свої\~зобов`язання за\~Додатковою угодою\~до Договором\~виконало,\~та надало\~позичальнику додаткові\~грошові кошти\~шляхом їх\~перерахування на\~картку позичальника.\~Таким чином\~позичальником було\~отримано кредит\~в загальній\~сумі 6000,00\~грн. Натомість, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платеж із простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 20 січня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-01/25, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за договорами в розмірі заборгованостей боржників, визначеними в реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу заборгованість відповідача за договором становить 33330,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 22 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач,\~який належним\~чином повідомлений\~про розгляд\~справи в\~порядку спрощеного\~позовного,не\~скористалася своїм\~правом подати\~відзив на\~позовну заяву,\~тому в\~силу частини\~8\~статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011\~року №17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Частиною 8 статті 178\~ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом частини 5 статті 268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення Частиною 1\~статті 280 ЦПК України\~передбачено,\~що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних усправі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явивсяв судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення. Суд, на підставі статті 280 ЦПК України, постановив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом фактичні обставини справи Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що\~20 липня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] \~було укладено договір № 1640737\~про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», за умовами якого, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00\~грн,\~строком на 360 днів, зі сплатою відсотків, передбачених умовами договору, з перерахуванням кредитних коштів на рахунок споживача № [NUMBER] .\~ Договір № 1640737 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», додаток № 1 («Графік платежів») та додаток № 2 (Інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг) до нього, підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х843. На підтвердження факту погодження кредитних умов договору, позивачем надано паспорт споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е442. 21 липня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] \~було укладено Додаткову угоду\~до Договору,\~відповідно до\~якої було\~збільшено кредитний\~ліміт на\~1000,00\~грн,\~загальна сума\~кредиту склала:\~6000,00\~грн,\~додаткову угоду\~підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, паспорт споживчого кредиту до укладення додаткової угоди щодо збільшення суми кредиту, підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С699. На виконання вимог договору, 20 липня 2024 року\~на картковий рахунок клієнта ТОВ\~«Селфі Кредит» було перераховано кошти в сумі 5000,00 грн на номер картки [NUMBER] ,\~що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» вих. № 20250120-2268 від 20 січня 2025 року. На виконання вимог додаткової угоди до договору, 21 липня 2024 року на картковий рахунок клієнта ТОВ\~«Селфі Кредит» було перераховано кошти в сумі 1000,00 грн на номер картки [NUMBER] ,\~що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» вих. №20250120-2269 від 20 січня 2025 року. Порядок отримання та надання позики ТОВ «Селфі Кредит» регламентується правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Селфі Кредит» (нова редакція), затверджених наказом ТОВ «Селфі кредит» № 22-ФК від 22 квітня 2024\~року,\~набрання чинності з 22 квітня 2024 року. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 1640737 від 20 липня 2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, наданим ТОВ «Селфі Кредит», заборгованість [PERSON] станом на 20 січня 2025 року склала\~33330,00 грн. 20 січня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит»\~та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-01/25. Відповідно до реєстру боржників\~та додатку 1 до договору факторингу №\~01.02-01/25 від 20 січня 2025 року, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] \~за кредитним договором № 1640737\~на загальну суму\~33330,00 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно із статті 6, частини 1 статті 627 та частини 1 статті 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами частини 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України) Згідно із частиною 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами частини 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом статті 509, частини 3 статті 526 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень статей 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням між ТОВ «Селфі Кредит» та\~ [PERSON] \~договору №1640737, додаткової угоди до договору №1640737,\~та подальшим укладенням договору факторингу № 01.02-01/25 від 20 січня 2025 року\~між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс», за яким право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Свеа Фінанс» та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними довідки-розрахунку заборгованості, яку не спростовано відповідачем. За таких обставин,\~позовна вимога ТОВ «Свеа Фінанс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором № 1640737 від 20 липня 2024 року та додаткової угоди до договору від 21 липня 2024 року, а саме, заборгованості по тілу кредита в розмірі\~ 6000,00\~грн; заборгованість по відсотках 16530,00 грн, а всього 22530,00 грн, підлягає до задоволення. Однак, заявлена позивачем вимога про стягнення пені не підлягає до задоволення, оскільки згідно пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На зазначене звернув увагу Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23 (провадження № 61-15103св24), від 06 травня 2025 року у справі №\~464/2647/22 (провадження № 61-6059св24). Зокрема Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 лютого 2025 року по справі №758/5318/23 зазначив, що тлумачення пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою\~статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента\~України №64/2022\~від 24\~лютого 2022\~року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія неодноразово продовжувалася та який діє і на даний час. Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням грошових зобов`язань, що випливають із кредитного договору, підлягають застосуванню вимоги пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Таким чином, вимога про стягнення заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею за кредитним договором у період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 1640737 про надання споживчого кредиту від 20 липня 2024\~року у розмірі 22530,00 грн, а саме: заборгованість по тілу\~ 6000,00 грн; заборгованість по відсотках\~ 16530,00\~грн. Висновки суду щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, як передбачено\~статтею 4 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, та оскільки позов задоволено на\~67,60 %, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 1637,54 грн (2422,40 грн х 67,60%).

Outcome: partial