Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , посилаючись на те, що пропустила його з поважних причин. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер\~ [PERSON] ,\~після смерті\~якого залишилось\~спадкове майно,\~а саме земельна ділянка площею 0,1328 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 3224683601:01:081:0007, земельна ділянка площею 0,1379 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 3224683601:01:044:0009, які належали померлому на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки, та житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок. Позивачка є спадкоємцем за заповітом посвідченим секретарем виконавчого комітету Кашперівської сільської ради 24.09.2008 Бондаренко Г.А., за реєстровим № 99, але коли вона звернулась до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Васалатьєвої О.А. щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , то їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки вона заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , до нотаріуса в установлений законом шестимісячний строк не подала, та не надала документи, що підтверджують факт прийняття спадщини, вона вважається такою, що не прийняла спадщину. Іншими спадкоємцями є [PERSON] , який спадщину не прийняв, [PERSON] та [PERSON] , які є відповідачами по справі. Позивачка вважає, що вказаний строк нею пропущено з поважних причин, оскільки в період з 05.02.2025 по 05.05.2025 вона перебувала на амбулаторному лікуванні в КНП Шевченківського району м. Києва «Консультативно-Діагностичний центр», що підтверджується відповідною довідкою; з 01.06.2025 по 23.06.2025 перебувала в Португалії, що підтверджується відмітками у закордонному паспорті; з 04.08.2025 рпо 29.08.2025 перебувала на амбулаторному лікуванні в КНП Шевченківського району м. Києва «Консультативно-Діагностичний центр», що підтверджується відповідною довідкою. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 02.10.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. У підготовче засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Безугла І.С. не прибули, до суду представник позивачки надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] \~у підготовче\~засідання не\~прибули,\~до судунадали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність,позовні вимоги визнають у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з такого. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.02.2025 ( а. с. 3). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 0,1328 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 3224683601:01:081:0007, земельна ділянка площею 0,1379 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 3224683601:01:044:0009, які належали померлому на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки, та житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок ( а. с. 10, 11, 13). Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кашперівської сільської ради 24.09.2008 Бондаренко Г.А. та зареєстровано в реєстрі за № 99, все належне майно [PERSON] заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних долях ( а. с. 50). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актвого запису про шлюб встановлено, що позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » ( а. с. 73-74). Факт перебування позивачки [PERSON] в період з 05.02.2025 по 05.05.2025 на амбулаторному лікуванні в КНП Шевченківського району м. Києва «Консультативно-Діагностичний центр»; з 01.06.2025 по 23.06.2025 в Португалії; з 04.08.2025 по 29.08.2025 на амбулаторному лікуванні в КНП Шевченківського району м. Києва «Консультативно-Діагностичний центр», підтверджується відповідними довідками та відмітками у закордонному паспорті ( а. с. 8, 7). 26.09.2025 постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Васалатьєва О.А. № 256/02-31 позивачці було відмовлено що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , то їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки вона заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , до нотаріуса в установлений законом шестимісячний строк не подала, та не надала документи, що підтверджують факт прийняття спадщини, вона вважається такою, що не прийняла спадщину ( а. с. 9). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. В обох випадках спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, і, крім того, юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленогостаттею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщин. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17. Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в суді докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в суді доведено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , але у встановлений законом час із заявою про прийняття спадщини не звернулась через тривалий час її перебування на амбулаторноу лікуванні та закордоном. В силу цих обставин суд вважає, що позивачка пропустила передбачений законом строк з поважних причин, а тому,

Outcome: approved