Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, зазначивши в позові про те, що 01.02.2022 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 811906, відповідно до умов якого ТОВ «Слон кредит» надало відповідачці кредит в сумі 8000,00 грн, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Слон кредит» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачці кредит відповідно до умов кредитного договору. Проте відповідачка не виконала своїх зобов`язань за договором. 03.08.2023 року, згідно умов договору факторингу № 0308-23 ТОВ «Слон кредит» відступило право вимоги за кредитним договором № 811906 від 01.02.2022 року на користь ТОВ «Діджи фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] . Згідно договору факторингу сума боргу [PERSON] перед ТОВ «Діджи фінанси» становить 14408,07 грн, із яких: 8000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6408,07 грн заборгованість за відсотками. З урахуванням вищезазначеного, позивач просить стягнути \~з \~ [PERSON] на\~користь \~ТОВ «Діджи\~фінанс» заборгованність\~за кредитним\~договором № 811906 від 01.02.2022 року у розмірі 14408,07 грн та судові витрати. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11.08.2025 року справу було передано за підсудністю до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області. Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 01.10.2025 року було відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду в своїй заяві, просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, була повідомлений в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, згідно зворотнього поштового повідомлення від 21.10.2025 року повістку отримала 16.10.2025 року. Відзив від відповідача не надходив. Враховуючи, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його у даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Судом з`ясовано, що предметом спору в цьому провадженні є кредитні правовідносини. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються умовами договору, нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 01.02.2022 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 811906, відповідно до умов якого: відповідачці надано кредит у розмірі 10000,00 грн, строк кредиту 365 днів з кінцевим терміном повернення 01.02.2023 року; тип процентної ставки фіксована, кредит надається клієнту в безготівковій формі на реквізити платіжної картки № [NUMBER] (а.с. 26-30). Відповідно до платіжного доручення № 15577 від 01.02.2022 року ТОВ «Слон кредит» переказало кошти у сумі 8000,00 грн [PERSON] згідно кредитного договору № 811906 від 01.02.2022 року (а.с. 41). Згідно договору факторингу № 0308-23 від 03.08.2023 року ТОВ «Слон кредит» відступив, а ТОВ «Діджи фінанс» прийняв права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 17, 34-37, 46). Згідно з витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 0308-23 від 03.08.2023 року наданих позивачем, взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором № 811906 від 01.02.2022 року відповідачка не виконала, розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 14408,07 грн., з яких 8000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 6408,07 грн заборгованість за відсотками (а.с. 20). Згідно копії досудової вимоги № 2835720386-АВ від 31.07.2024 року відповідачку було повідомлено про розмір заборгованості, що утворилася та наполегливо рекомендовано сплатити заборгованість за кредитним договором (а.с. 44). При розгляді даної заяви судом застосовані норми права. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або за Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. ст. 1, 10, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Мотиви суду. Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем за вищевказаним договором суду не надано, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з його вини. В зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Суд,\~з урахуванням\~ вищевикладеного\~вважає за\~необхідне стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача суму\~заборгованості за\~кредитним договором № 811906 від 01.02.2022 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Діджи фінанс», яка становить 14408,07 грн. Розподіл судових витрат. Щодо оплати витрат на правову допомогу, суд дійшов до наступного: Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved