Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

06 червня 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва області надійшов позов, яким представник ТОВ «Санфорд Капітал» просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість у розмірі 49876,71 грн., судові витрати у розмірі 2422,40 грн.. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 грудня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі по тексту ПАТ «Ідея Банк») та [PERSON] уклали кредитнийдоговір №Z06.00609.003513101. Банк свої зобов`язання перед клієнтом за угодою виконав у повному обсязі, надав позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 46000, 00 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язує-ться одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом зарахування коштів на банківський рахунок позичальника, що відкривається Банком. Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник уклав з ПрАТ «АХА Страхування Життя» договір від 28 грудня 2017 року добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 3990, 87 гривень. 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23. У подальшому, 29 грудня 2023 року, між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (далі по тексту ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ») було укладено договір факторингу №29/12-23. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16 листопада 2023 року. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не повернута заборгованість по кредиту, позивач вимушений був звернувся до суду з позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року дану справу для розгляду по суті передано за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2025 року у цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провад-ження з викликом та повідомленням сторін. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Натомість представник позивача в позовній заяві просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подала. Згідно ч. 8ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно вимог ст.223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Відповідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом вимог ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 28 грудня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №06.00609.003513101, відповідно умов якого, відповідачеві було надано кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 46000,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язалась одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Згідно п.1.2 кредитного договору банк надає у день підписання даного Договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника. За змістом п.1.3., 1.4 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 12,49 % (Маржу банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням Правління Банку, становить 9,5 %, що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 21,99 %. Відповідно п.2.1. кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами в 36 щомісячних внесках згідно Графіку щомісячних платежів. Відповідно копії паспорта споживчого кредиту, відповідач ознайомився про умовами кредитування, про що свідчить його підпис. Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник уклав з ПАТ «АХА Страхування Життя» договір від 28 грудня 2017 року добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 3990,87 грн. Вигодо-набувачем за цим договором страхування є банк. Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 46000, 00 грн., з яких був сплачений на рахунок ПАТ «АХА Стрхування Життя» страховий платіж від імені позичальника в сумі 3990,87 грн., що підтверджується відповідними ордерами-розпоряд-женнями на перерахування коштів. У подальшому відповідач виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами частково, а саме у розмірі 53 847, 65 грн. Останній платіж проведено 17 жовтня 2019 року. Строк надання кредиту за договором закінчився 28 грудня 2020 року. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. Станом на 28 грудня 2020 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №06.00609.003513101 становить : заборгованість за основним боргом в сумі 30895,13 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 11845,19 грн., що разом становить 42740,32 грн. Крім того, додатково до суми боргу та процентів, представником позивача нараховані протягом строку дії кредитного договору інфляційні втрати в сумі 5653,9 грн.; три відсотки річних в сумі 1482,42 грн. 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» (фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23, відповідно до якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 2.2. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі за боргова-ності боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому реєстрі боржників (додаток №2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток №3) клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього Договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п.5.1 договору факторингу №16/11-23 права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору (здійснення оплати за договором). Пункт 5.2. договору факторингу №16/11-23 визначає, що в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п.4.1 цього Договору клієнт втрачає права на будь-які платежі боржників в оплату їх заборгованостей за первинними договорами. Відповідно п.4.1. договору факторингу №16/11-23 фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 2795777,00 грн. Дану суму сплачено відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 17 листопада 2023 року. Також клієнт і фактор підписали всі додатки до договору факторингу, зокрема і друкований реєстр боржників. Таким чином фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z06.00609.003513101 від 28 грудня 2017 року. Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам, які згідно із законодавством мають на це право. У подальшому, 29 грудня 2023 року, між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №29/12-23. Згідно п.2.1. цього договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно Витягу з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу № 29/12-23 від 29 грудня 2023 до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z06.00609.003513101 від 28 грудня 2017 року. Як вбачається з довідки - розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Z06.00609.003513101 від 28 грудня 2017 року, сформованої Первісним Кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 28 грудня 2020 року заборгованість становить: 30895,13 грн. - заборгованість за основним боргом; 11845,19 грн. заборго-ваність за нарахованими та несплаченими відсотками, що разом становить\~42740,32 грн. Відповідно\~ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодав-ства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1ст.\~1054\~та ч. 1ст.\~1048\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як встановлено у ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст.\~530\~ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Враховуючи викладені вище норми та обставини справи, суд приходить до висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором №Z06.00609.003513101 від 28 грудня 2017 року. Відтак, ТОВ «Санфорд Капітал» до позовної заяви були додані належні та достатні докази на підтвердження розміру заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Z06.00609.003513101 від 28 грудня 2017 року, в тому числі й за нарахованими процентами. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували виконання [PERSON] зобов`язань за договором №Z06.00609.003513101 від 28 грудня 2017 року та спростовували надані позивачем довідку-розрахунок заборгованості та випискою по рахунку відповідача. Виходячи з вищенаведеного суд прийшов висновку про те, що оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №Z06.00609.003513101 від 28 грудня 2017 року у розмірі 42740 грн. 32 коп., що складається з основного боргу у розмірі 30895 грн. 13 коп. та суми заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 11845 грн. 19 коп. Щодо вимоги позивача про стягнення\~інфляційних втрат і 3 % річних слід зазначити наступне. Відповідно ч.1 ст.\~81\~ЦПК України та ч.3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Частиною 1 ст.\~1050\~ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи приписи п. 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача нараховані суми інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми за період з 29 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 рік. Водночас, за договором факторингу №29/12-23 ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги до відповідача лише 29 грудня 2023 року. До сум заборгованості, яка була відступлена ТОВ «Санфорд Капітал», інфляційна складова та три відсотки річних,\~включені не були. Тобто, попередні кредитори вказані суми не нараховували. При цьому передбачене ч. 2 ст.\~625\~ЦК України нарахування 3 % річних та інфляційних втрат має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Крім того, сам позивач в позовній заяві вказав, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосе-редньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16 листопада 2023 року. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань. А відтак, у суду відсутні підстави для стягнення на користь позивача інфляційних втрат в сумі 5653 грн. 97 коп. та три відсотки річних в сумі 1482 грн. 42 коп. Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до такого висновку. Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 1516 від 05 червня 2025. Відповідно ст.\~141\~ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог 85,70 % (42740 грн. 32 коп./ (49876,71/100) з [PERSON] на користь ТОВ «Санфорд Капітал» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2076 грн. 00 коп. ((2422 грн. 40 коп./ 100) х 85,70 %) грн. Також, ТОВ «Санфорд Капітал» заявляв вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу, надавши докази понесення таких витрат в розмірі 7 200,00 грн., зокрема договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги № 4 від 12 серпня 2024 року на загальну суму 7 200,00 грн.. [PERSON] не заявила клопотання про зменшення заявленого ТОВ «Санфорд Капітал» розміру витрати на правничу допомогу. Відтак, пропорційно до задоволених вимог з відповідача на користь ТОВ «Санфорд Капітал» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 6170 грн. 40 коп. (7 200,00 грн. / 100 х 85,70 %).

Outcome: partial