Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Соборного районного суду міста Дніпра 10 червня 2025 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про стягнення суми 3% річних та інфляційних втрат в якому позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь: -інфляційну суму за період з 01\~липня 2024\~року \~по 30\~квітня 2025\~року в розмірі 38\~366,03 грн, 3% річних за період з 01\~серпня 2024\~року по\~31\~травня 2025\~року в розмірі 8\~280,49 грн., а всього 46\~646,25 грн. -інфляційну суму за період з 01\~грудня 2022\~року по\~30\~квітня 2025\~року в розмірі 19\~356,98 грн, 3% річних за період з 26\~листопада 2022\~року по\~31\~травня 2025\~року у розмірі 6 188,66 грн., а всього 25 545,64 грн. -стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначила, що 10 лютого 2021 року між нею та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого позивач передала відповідачу грошові кошти у сумі 330 400,00 грн., що на момент укладання договору відповідало еквіваленту 11800 доларів США. Підписами на цьому договорі сторони підтвердили факт передачі та отримання грошей. Вказані обставини підтверджуються пунктом першого договору позики. Договір позики був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В. \~ \~ \~ \~Згідно п.3 договору позики зазначена в договорі сума без нарахування відсотків повинна була бути повернена до 10 листопада 2021 року. \~ \~ \~ \~16 лютого 2022 року позивач звернулася до приватного нотаріуса ДМНО Гойняк Г.В. і нею був вчинений виконавчий напис №218, згідно якого запропоновано звернути стягнення на грошові вклади та майно у розмірі 330 400,00 грн, з боржника [PERSON] які були отримані останньою від позивача за Договором позики, посвідченого 10 лютого 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В. за реєстром № 211, строк платежу 10 листопада 2021 року. \~ \~ \~ \~Виконавчий напис знаходиться на виконанні в Соборному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). \~ \~ \~ \~ За період примусового виконання виконавчого документу з відповідачки було стягнено з банківського рахунку та перераховано на рахунок позивача 13\~217 грн. 13 березня 2025 року, що підтверджується довідкою Соборного ВДВС у місті Дніпрі. \~ \~ \~ \~Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 25 жовтня 2022 року у справі № 201/5099/22 стягнуто з\~ [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати за період з 01 листопада 2021 року по 31 серпня 2022 року у розмірі 70\~044,80 гривні, 3% річних у розмірі 7\~983,91 грн, а всього 78\~028,71 гривень та судові витрати по справі. Виконавчі листи по виконанню рішення суду знаходяться на виконанні в Соборному ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). \~ \~ \~ \~Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року у справі № 201/8750/24 позовні вимоги\~ [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено. Стягнута з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати у розмірі 52\~533, 60 гривні за період з 01 вересня 2022 року по 30 червня 2024 року, 3% річних у розмірі 19\~009, 35 гривень, а всього 71\~542, 92 грн. та судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~3 % річних даним рішенням було стягнено включно по 31 липня 2024 року. У зв`язку з невиконанням [PERSON] грошового зобов`язання остання повинна їй сплатити інфляційну суму за період з 01 липня 2024 року по 30 квітня 2025 року в розмірі 38\~366,03 грн, 3% річних за період з 01 серпня 2024 року по 31 травня 2025 року в розмірі 8\~280,49 грн., а всього 46\~646,25 грн. та за не виконання рішення суду у справі № 201/5099/22 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат інфляційні витрати за період з 01 грудня 2022 року по 30 квітня 2025 року в розмірі 19\~356,98 грн, 3% річних за період з 26 листопада 2022 року по 31 травня 2025 року у розмірі 6 188,66 грн., а всього 25 545,64 грн (а.с. 1-5). \~ \~ \~ \~Відповідач правом на надання відзиву не скористалася. \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 10 червня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.22-23). Відповідно до ч. 6 ст.187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 8 ст.187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. 11 червня 2025 року згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 24-25) 11 червня 2025 року надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 24-25). 11 червня 2025 року суддя звернувся до Державної міграційної служби України щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 26) 03 липня 2025 року надійшла відповідь з Державної міграційної служби України про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 29). 03 липня 2025 року ухвалою судді позовну заяву було залишено без руху, визначено недоліки та надано строк на їх усунення (а.с. 31-32). 10 липня 2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення суми 3% річних та інфляційних втрат (а.с. 36-37). Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідач в судове засідання не з`явилася, від її представника неодноразово надходили заяви про відкладення судового засідання у зв`язку з наданням часу для ознайомлення та надання відзиву, у зв`язку з перебуванням на лікарняному без надання доказів перебування на лікарняному. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом 10\~лютого 2021\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~був укладений\~договір позики, згідно якого позивач передала у власність, а [PERSON] прийняла в позику грошові кошти у сумі 330 400,00 грн., що на момент укладання договору відповідало еквіваленту 11800 доларів США. Підписами на цьому договорі сторони підтвердили факт передачі та отримання грошей. Вказані обставини підтверджуються пунктом першого договору позики. Договір позики був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В. (а.с. 8-9). Згідно п.3 договору позики зазначена в договорі сума без нарахування відсотків повинна була бути повернена до 10 листопада 2021 року. Вказані кошти у визначений строк повернуті не були, а тому 16 лютого 2022 року позивач звернулася до приватного нотаріуса ДМНО Гойняк Ганни Василівни і нею був вчинений виконавчий напис №218, згідно якого запропоновано звернути стягнення на грошові вклади та майно у розмірі 330 400,00 грн, з боржника [PERSON] . Виконавчий напис був наданий для виконання приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Макушеву Є.П. було відкрито виконавче провадження. \~ \~ \~ \~Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 25 жовтня 2022 року у справі № 201/5099/22 стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~інфляційні втрати\~за період\~з 01\~листопада 2021\~ року\~по 31\~серпня 2022\~року у\~розмірі 70\~044,80\~гривні,\~3%\~річних у\~розмірі 7\~983,91\~грн,\~а всього\~78\~028,71 гривень та судові витрати по справі. Виконавчі листи по виконанню рішення суду знаходяться на виконанні в Соборному ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.12-15). Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року у справі № 201/8750/24 позовні вимоги\~ [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати у розмірі 52\~533, 60 гривні за період з 01 вересня 2022 року по 30 червня 2024 року , 3% річних у розмірі 19\~009, 35 гривень, а всього 71\~542, 92 грн. та судові витрати по справі (а.с.16-18). 20 травня 2025 року в.о. Начальника відділу Соборного ВДВС у місті Дніпрі Валерією Чуприна надано довідку в тім, що на \~виконанні у Відділі перебуває зведене виконавче провадження №72686329 на загальну суму боргу 488 479,23 грн. до складу якого входять виконавчі провадження: № 69544988 з примусового\~виконання виконавчого\~напису №218 від 16 лютого 2022 року виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В про стягнення з [PERSON] на корись [PERSON] боргу у розмірі 333704,00 грн. № 70869879 з примусового\~виконання виконавчого\~листа №201/5099/22\~від 25\~жовтня 2022\~року від\~виданого Жовтневим\~районним судом\~міста Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень 00 копійок. № 70870040 з примусового\~ виконання\~виконавчого листа\~ №\~201/5099/22\~від 25\~жовтня 2022\~виданого Жовтневим\~районним судом\~міста Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційних витрат за період з 01 листопада 2021 року по 31 серпня 2022 року у розмірі 70\~044,80 грн. 3% річних у розмірі 7\~983,91 грн., а всього 78\~028,71 грн № 70870155 з примусового\~виконання виконавчого\~листа №201/5099/22\~від 25\~жовтня 2022\~року виданого\~Жовтневим районним\~судом міста\~Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок. № 76674937 з примусового виконання виконавчого листа\~№ 201/8750/24\~від 27\~листопада 2024\~року \~виданого Жовтневим\~районним судом\~міста Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 гривні № 76675039 з примусового виконання виконавчого листа\~№201/8750/24\~від 27\~листопада 2024\~року \~виданого Жовтневим\~районним судом\~міста Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати у розмірі 52533,60 гривні за період з 01 вересня 2022 року по 30 червня 2024 року, \~3% річних у розмірі 19009,32 гривень, а всього 71542,92 гривень 13 березня 2025 року державним виконавцем було примусово стягнуто з рахунків боржника 14893,7 грн, з яких відповідно до розподілу стягнутих з боржника грошових сум, 300,00 грн витрат виконавчого провадження, 13267,00 грн направлено стягувачу, 1326,7 виконавчий збір. Станом на 20 травня 2024 заборгованість за зведеним виконавчим провадженням №72686329 перед стягувачем становить 475 212,23 гривень. (а.с.10-11). \~ \~ \~ \~У зв`язку з невиконанням [PERSON] грошового зобов`язання з повернення запозичених коштів позивач просила суд стягнути на її користь інфляційну суму за період з 01\~липня 2024\~року \~по 30\~квітня 2025\~року в розмірі 38\~366,03 грн, 3% річних за період з 01\~серпня 2024\~року по\~31\~травня 2025\~року в розмірі 8\~280,49 грн., а всього 46\~646,25 грн. та за не виконання\~рішення суду\~ у\~справі №\~201/5099/22\~про \~стягнення 3%\~річних та\~інфляційних витрат\~ інфляційні\~витрати за період з 01\~грудня 2022\~року по\~30\~квітня 2025\~року в розмірі 19\~356,98 грн, 3% річних за період з 26\~листопада 2022\~року по\~31\~травня 2025\~року у розмірі 6 188,66 грн., а всього\~25\~545,64\~грн (а.с. 1-5). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. \~ \~ \~ \~Так, предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України інфляційної суму за період з 01 липня 2024 року по 30 квітня 2025 року, 3% річних за період з 01 серпня 2024 року по 31 травня 2025 року з не виконання боргового зобов`язання та за не виконання рішення суду у справі № 201/5099/22 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат інфляційні витрати за період з 01 грудня 2022 року по 30 квітня 2025 року та 3% річних за період з 26 листопада 2022 року по 31 травня 2025 року. Згідно з частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до вимог частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник,\~який прострочив\~виконання грошового\~зобов`язання,\~на вимогу\~кредитора зобов`язаний\~сплатити суму\~боргу з\~урахуванням встановленого\~індексу інфляції\~за весь\~час прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття\~625 ЦК України). У статті\~625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18)).. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~ст.625 ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Підводячи підсумок викладеному, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення інфляційну суму за період з 01\~липня 2024\~року \~по 30\~квітня 2025\~року в розмірі 38\~366,03 грн та 3% річних за період з 01\~серпня 2024\~року по\~31\~травня 2025\~року в розмірі 8\~280,49 грн. за невиконання зобов`язань за договором позики підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 46\~646,25 грн. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційну суму за період з 01 грудня 2022 року по 30 квітня 2025 року в розмірі 19\~356,98 грн та 3% річних за період з 26 листопада 2022 року по 31 травня 2025 року у розмірі 6 188,66 грн за не виконання рішення суду у справі № 201/5099/22 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат суд зазначає наступне. Правова природа зобов`язань за ст. 625 ЦК України це нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання та є\~особливою мірою\~відповідальності боржника\~за прострочення\~грошового зобов`язання як спосіб захисту грошового інтересу і полягає у відшкодуванні грошових втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляції та отримані компенсації за неналежне виконання зобов`язань. Оскільки позивач вже захистила свої права рішенням суду у справі №201/5099/22 про стягнення на її користь 3% річних та інфляційних втрат за не виконання боржником грошового зобов`язання, а тому в задоволення позовних вимог за не виконання рішення суду у справі № 201/5099/22 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат слід відмовити. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн., суд приходить до наступного. Згідно зіст.137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З огляду на те, що стороною позивача було надано до суду договір про надання правничої допомоги та докази виконання вказаної у договорі роботи, а також наданий акт про надання та оплату правничої допомоги, а також приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 3000 грн. У зв`язку з вищевикладеним, вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 782,61 грн. (46\~646,52 грн. х 1\~211,20 грн. : 72192,16 грн. = 782,61 грн.). Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). На підставі викладеного та

Outcome: partial