Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

Управління майном\~комунальної власності\~міста звернулось\~до суду\~з позовною\~заявою про\~усунення від\~права спадкування\~та визнання\~спадщини відумерлою, в якій прохали: 1. Усунути [PERSON] від права на спадкування спадщини після померлої [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] , що складається із квартири [ADDRESS] . 2. Визнати спадщину померлої [INFO] [PERSON] , що складається із 1/2 частки квартири [ADDRESS] , відумерлою. 3. Визнати спадщину померлого [INFO] [PERSON] , що складається із 1/2 частки квартири [ADDRESS] , відумерлою. 4. Передати майно померлої [INFO] [PERSON] , що складається із 1/2 частки квартири [ADDRESS] , у власність Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради. 5. Передати майно померлого [INFO] громадянина [PERSON] , що складається із 1/2 частки квартири [ADDRESS] , у власність Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради. В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що [INFO] померла [PERSON] (мати), [INFO] . [INFO] помер [PERSON] (син), [INFO] . \~ \~ \~ \~Квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності (по 1/2 частки) належить [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 28.06.2024 у цивільній справі №554/11940/23 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до виконавчого комітету Полтавської міської ради, виконавчого комітету Шишацької селищної ради, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, яке постановою Полтавського апеляційного суду від 23.12.2024 змінено, виклавши його мотивувальну частину в редакції вказаної постанови. Так, спадщину після померлої матері [PERSON] прийняв її син [PERSON] . Проте, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1224 ЦК України [PERSON] не має права на спадкування, як особа, яка умисно позбавила життя свого брата спадкоємця [PERSON] , що підтверджується вироком Київського районного суду м. Полтави від 07.05.2020 у справі № 551/1124/19, який набрав законної сили 29.03.2024. Оскільки майно померлої [PERSON] та померлого [PERSON] ніхто не успадкував, а [PERSON] підлягає усуненню від права на спадкування на підставі ч. 1 ст. 1224 ЦК України, то є всі правові підстави для визнання спадщини, яка складається з квартири [ADDRESS] відумерлою, в порядку визначеному статтею 1277 Цивільного кодексу (далі ЦК) України. Згідно зі статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 05.02.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 25.04.2025 року Октябрський районний суд міста Полтави перейменовано на Шевченківський районний суд міста Полтави на підставі Закону України № 4273-ІХ від 26.02.2025 року. Ухвалою суду від 24.09.2025 року закрито підготовче провадження та справа призначена для розгляду по суті. \~ \~ \~ \~ У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про розгляд справи судом у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не подавав. Представник третьої особи Полтавської міської ради у судове засідання не з`явився, подав пояснення, в яких позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити (а.с. 64-65). Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Якименко О.В. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надіслав заяву в якій прохав проводити розгляд справи в його відсутність. Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу у відсутність відповідача та третіх осіб, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю відповідача [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 13.04.2018 Серії [NUMBER] (а.с. 37). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується вироком Київського районного суду м. Полтави від 07.05.2020 у справі № 551/1124/19 (а.с. 33-36). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управління житлово-комунального господарства згідно розпорядження від 18.12.2008 року за № 2103, квартира [ADDRESS] , загальною площею 43,50 кв.м, на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки (а.с. 46). Вказане також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна від 08.07.2024 № 385966494 (а.с. 32). Квартира [ADDRESS] згідно з Розпорядженням відділу приватизації житла Полтавської міської ради від 18.12.2008 № 2103 була приватизована [PERSON] у складі сім?ї: [PERSON] (син), на підставі поданих ними Заяви від 09.12.2008 № 2103 і Довідки про склад сім?ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення від 09.12.2008 № 48 (а.с. 43, 44, 45). Відповідно до Технічного паспорту квартира [ADDRESS] розташована на 3 поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з 2-х кімнат, житловою площею 29,0 кв. м, у тому числі: 1-а кімната 16 кв. м, 2-а кімната 13,0 кв. м, кухні 5,9 кв. м, ванної кімнати 2,2 кв. м, вбиральні 0,9 кв. м, коридору 4,3 кв. м, вбудованої шафи 0,4 кв. м, комори 3,0 кв. м, загальною площею 43,5 кв. м (а.с.40-41). Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 28.06.2024 у справі №554/11940/23 у задоволенні позову [PERSON] до виконавчого комітету Полтавської міської ради, виконавчого комітету Шишацької селищної ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Якименко О.В., про визнання права власності на майно в порядку спадкування відмовлено. \~ \~ \~ \~Постановою Полтавського апеляційного суду від 23.12.2024 у справі № 554/11940/23 змінено рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 28.06.2024, виклавши його мотивувальну частину в редакції вказаної постанови. \~ \~ \~ \~Постановою приватного\~нотаріуса Якименка\~О.В.\~від 20.04.2023\~№ 78/01-31\~ [PERSON] \~відмовлено у\~вчинені нотаріальних\~дій \~у видачі\~свідоцтв про\~право на\~спадщину за\~законом на\~квартиру [ADDRESS] та\~на земельну\~ділянку,\~що розташована\~на території\~Шишацького району\~Полтавської області,\~у зв`язку\~з тим,\~що ним\~не надано\~жодних правовстановлюючих\~документів,\~що підтверджують належність цього майна спадкодавцеві (а.с. 39). \~ \~ \~ \~ Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний\~розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно зі статтями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. \~Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У\~разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених\~частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього\~Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1268 ЦК України). Питання щодо усунення від права на спадкування врегульоване статтею 1224 ЦК України. Частиною першою статті 1224 ЦК України встановлено, що не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується\~до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом. До особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом, приписи абзацу першого цієї частини не застосовується. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четвертої статті 263 ЦПК України). Суд при вирішенні даної справи застосовує правові висновки, висловлені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2024 року у справі № 688/2840/22 (провадження № 61-10433сво23), у яких зазначено, що «…закріплені у частині першій статті 1224 ЦК України норми є своєрідним засобом регулювання родинних та суспільних відносин, що відображають відносини між спадкодавцем та майбутнім спадкоємцем, який не може реалізувати своє право\~на спадкування в силу вчинення злочину проти спадкодавця» (п.75). У постановах від 27 квітня 2020 року у справі № 2029/2-2762/11 (провадження № 61-14824св19) та від 14 квітня 2021 року у справі № 644/5164/16-ц (провадження № 61-12270св20) Верховний Суд дійшов переконання, що оскільки діяння, зазначені у частині першій статті 1224 ЦК України, є кримінально караними, то вони повинні бути підтверджені обвинувальним вироком суду або постановою про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, які є самостійною та достатньою підставою для усунення від права на спадкування. За наявності постановлених у кримінальному судочинстві таких судових рішень, які набрали законної сили, ухвалення окремого рішення суду в цивільній справі про усунення від спадкування не вимагається, оскільки особа, яка умисно позбавила життя спадкодавця, не має права на спадкування в силу закону. Подібні висновки зробив Верховний Суд у постанові від 31 травня 2022 року у справі № 161/88/19 (провадження № 61-11816св21), у якій звернуто увагу на те, що підставою для усунення особи від права на спадкування за частиною першою статті 1224 ЦК України є наявність у діях особи вини у формі умислу. Відповідно до статті 23 КК України виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Статтею 24 КК України передбачено, що умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання. \~ \~ \~ \~ При дослідженні спадкової справи № 23/2018 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , яка заведена приватним нотаріусом Полтавського місткого нотаріального округу Якименком О.В., судом встановлено, що заповіту [PERSON] не залишила, а спадщину після її смерті в якості спадкоємця першої черги за законом прийняв син [PERSON] , подавши 12.10.2018 відповідну заяву нотаріусу (а.с.94-117). Як вбачається [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00024018682. Цим же витягом підтверджується зареєстроване місце проживання померлого за адресою: [ADDRESS] (а.с.101). Отже, у відповідності до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті [PERSON] прийняв також інший її спадкоємець першої черги за законом син [PERSON] , як такий, що проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї. З вироку Київського районного суду м. Полтави від 07.05.2020, який 29.03.2024 набрав законної сили, вбачається, що близько 18 год. 19.08.2019 в приміщенні житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] вчинив навмисне вбивство свого брата [PERSON] . Даним вироком [PERSON] був визнаний винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та йому призначене покарання у вигляді 13 років позбавлення волі. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, брат відповідача [PERSON] у передбачений законом спосіб прийняв спадщину після смерті їх з відповідачем матері та за відсутності інших спадкоємців крім нього та відповідача мав право на 1/2 частину спадкового майна, однак не встиг за життя отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки був позбавлений життя відповідачем [PERSON] . Отже, частка [PERSON] у спадковому майні його матері може бути успадкована вже його спадкоємцями, а за відсутності таких визнана судом відумерлою. З матеріалів справи вбачається, що єдиним спадкоємцем [PERSON] , який на момент смерті у шлюбі не перебував, дітей та живих батьків не мав, є його брат (позивач) [PERSON] .\~ Проте останній усувається від права на спадкування за своїм братом в силу закону, оскільки він умисно позбавив вжиття [PERSON] згідно вироку суду. При ухваленні рішення суд бере до уваги правові висновки Верховного Суду щодо того, що за наявності постановлених у кримінальному судочинстві таких судових рішень, які набрали законної сили, ухвалення окремого рішення суду в цивільній справі про усунення від спадкування не вимагається, оскільки особа, яка умисно позбавила життя спадкодавця, не має права на спадкування в силу закону. Тому вимога позивача про усунення [PERSON] від права на спадкування спадщини померлого [INFO] брата [PERSON] , що складається із квартири [ADDRESS] , не підлягає задоволенню, оскільки за обставин цієї справи вказана позовна вимога не є належним способом захисту. Вказане питання вирішується у мотивувальній частині судового рішення. Водночас, суд приходить до висновку, що [PERSON] не може бути усунений від права на спадкування після померлої [INFO] матері [PERSON] , оскільки щодо неї [PERSON] не вчиняв дій, передбачених ч. 1 ст.1224 ЦК України. Водночас суд вважає, що між позивачем та [PERSON] має місце спір про право в частині прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Таким чином, [PERSON] усувається від права спадкування на належне його брату [PERSON] майно, а саме на 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] та на 1/4 частки вказаної квартири, яку його брат \~ [PERSON] успадкував після померлої матері [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1277 ЦК України, право власності на таку спадщину виникає у територіальної громади за місцем знаходження нерухомого майна. Відповідно до ч. 2 ст. 327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Частиною 2 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Управління майном комунальної власності міста є виконавчим органом Полтавської міської ради та діє на підставі Положення про Управління майном комунальної власності міста, затвердженого рішенням тридцять дев`ятої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 15.09.2023 року. Відповідно до пункту 4 розділу 2 «Призначення, основні завдання і функції» вказаного Положення одним із завдань Управління майном комунальної власності міста є звернення до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її у власність Полтавської міської територіальної громади у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, вчинення дій щодо виконання рішень судів Згідно з ст. 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Згідно із ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Отже , враховуючи те, що [PERSON] внаслідок умисного позбавлення життя свого рідного брата [PERSON] ,останній усувається від права на спадкування його майна. [PERSON] спадкоємців не має, а тому вказане майно є відумерлою спадщиною. Отже, спадщину померлого [PERSON] , що складається із 1/2 частки квартири [ADDRESS] , слід визнати відумерлою та передати вказане\~майно у\~власність Полтавської\~міської територіальної\~громади в\~особі Полтавської\~міської ради Водночас майно належне померлій [PERSON] , що складається з 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , прийняли в порядку спадкування [PERSON] та [PERSON] , кожному з яких належить по вказаної квартири. Тому суд приходить до висновку, що спадщину померлої [INFO] [PERSON] , що складається із 1/4 частки квартири [ADDRESS] , яку відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України успадкував [PERSON] , слід в цій частині визнати відумерлою та передати вказане\~майно у\~власність Полтавської\~міської територіальної\~громади в\~особі Полтавської\~міської ради. Суд відхиляє доводи позивача, що [PERSON] не звертався до нотаріуса про прийняття спадщини, а отже останній не прийняв спадщини після померлої матері. [PERSON] прийняв спадщину, оскільки він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї. Посилання позивача на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 28.06.2024 та постанову Полтавського апеляційного суду від 23.12.2024 у справі №554/11940/23 за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Полтавської міської ради, виконавчого комітету Шишацької селищної ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Якименко О.В., на підтвердження того, що [PERSON] відмовлено у визнанні права власності на майно в порядку спадкування, в тому числі і на спірну квартиру, суд вважає безпідставним. Постановою Полтавського апеляційного суду від 23.12.2024 у справі № 554/11940/23 змінено мотивувальну частину рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 28.06.2024, та зазначене таке, що «… відмова у задоволенні цього позову не позбавляє позивача права на звернення до суду з новим позовом із зазначенням належного суб`єктного складу учасників. При цьому, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що відмовляючи у позові також з підстав безпідставності позовних вимог, суд першої інстанції встановив фактичні обставини та правовідносини, про які не було заявлено у позові (щодо прийняття спадщини іншим спадкоємцем [PERSON] , про наявність підстав для визнання спадщини відумерлою, про наявність спадкоємців після смерті [PERSON] ), при цьому суд першої інстанції безпідставно надав їм правову оцінку, тобто встановив юридичні факти, про які позовні вимоги не були заявлені, у зв`язку з чим вийшов за межі позовних вимог. Тобто, відмовляючи у позові з підстав притягнення до справи неналежного відповідача, суд першої інстанції вдався до аналізу фактичних обставин справи, про які не заявлялися позовні вимоги». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, то судовий збір стягується пропорційно до задоволених позовних вимог та стягує на користь позивача в розмірі 1514 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial