Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.12.2009 у справі № 2-2774/09 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 16 лютого 2008 року по 27 січня 2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Під час шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.12.2009 у справі № 2-2774/09 вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн щомісячно, і до повноліття дитини. Однак, суми аліментів, що стягується з відповідача на дитину в розмірі 400 грн вкрай не вистачає на забезпечення потреб та належного утримання доньки. У зв`язку із стрімким зростанням цін на продукти харчування, побутові товари, одяг та шкільне приладдя, спонукають позивача витрачати кошти у розмірі, які значно більші за кошти, які присуджені судом. Що змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом. Крім того, відповідач ніякої участі у вихованні доньки не приймає, матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Позивач в судове засідання не з`явилась, через представника надала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, прохала розглянути справу без участі сторони позивача. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явився, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомив. Заяви та клопотання від відповідача до суду не надійшли. Відзив на позовну заяву до суду не надав. Зважаючи на вказане, суд, згідно положень ст. 280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2008 року, який розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 грудня 2009 року. (а.с.13-14,16,17) [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.09.2022. (а.с.15) Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.12.2009 у справі у справі № 2-2774/09 вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн щомісячно, починаючи стягнення з 31.08.2009 і до повноліття дитини. (а.с.13-14) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України та пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, а саме ст.ст. 182 - 184 СК України. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України суд при вирішенні будь-яких питань щодо дітей повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Законом визначений мінімальний гарантований розмір аліментів, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). А згідно з цією ж статтею СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину дорівнює розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та станом на день розгляду справи, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» такий становить 3196 грн. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У будь-якому випадку визначений судом у 2009 році розмір аліментів значно менше рекомендованого та, за переконанням суду, не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини. Вказане дає суду підстави вважати, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у 2009 році матеріальний стан позивача, як отримувача аліментів, погіршився. При цьому, встановлено, що відповідач є працездатною особою молодого віку, інших утриманців не має, дані щодо його незадовільного стану здоров`я у суду відсутні та сам відповідач про такі обставини не зазначав. В той же час, спільна донька сторін проживає разом з матір`ю та в більшій мірі тягар утримання дитини у даному випадку покладено саме на неї, що є очевидним, враховуючи розмір отримуваних аліментів, значне підвищення цін на товари та послуги. Таким чином, беручи до уваги вищевикладені норми закону, погіршення матеріального стану позивача, як отримувача аліментів, а також те, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття у обсязі, що має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а відповідач є особою працездатного віку, при цьому на нього покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп. Щодо відшкодування витрат на послуги правничої допомоги в розмірі 3000 грн (відповідно до договору про надання правової допомоги від 19.09.2025 року, укладеного з адвокатом Мірошніченко В.В.), заявлених позивачем, то слід зазначити наступне. Відповідно до частини 1 та 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом указаної норми процесуального закону до складу судових витрат належать витрати на професійну правничу допомогу, до яких відповідно до статті 137 ЦПК України належать витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката. В обґрунтування розміру цих витрат позивачем надано Договір про надання правової допомоги від 19.09.2025 та Акт наданих послуг від 25.09.2025. (а.с.7,8) З огляду на викладене, понесені позивачем витрати в сумі 3000 грн, підлягають компенсації за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved