Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-02 00:00:00

23 жовтня 2025 року до суду звернулась представник позивача адвокат Таліпова А.Г. яка діє в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 квітня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська сторони зареєстрували шлюб. Підставою розірвання шлюбу зазначає, те що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть. Відповідач тривалий час перебуває за кордоном. Вважає збереження сім`ї неможливим. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача на адресу суду надійшла заява в якій остання просить розглядати справу без їх участі. Позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, направила на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнала, просила справу розглядати без її участі. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 96, сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2001 р. Від спільного проживання у сторін неповнолітніх дітей не має. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства, позивач перебуває у відносинах з іншою жінкою з якою має спільну дитину. Причиною розпаду сімейних відносин стала втрата почуття любові один до одного, різні погляди на життя. Зазначені обставини, на думку суду створюють неможливі умови для подальшого спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, - чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання шлюбу. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Згідно зі статтею 51 Конституції України, шлюб, ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст.\~21\~СК України - шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України, шлюб, припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Стаття 112\~СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені його особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з абзацом 2 частини 3 статті 115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За приписами ст.\~115\~СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що ініціатором розірвання шлюбу є позивач, суд вважає за необхідне понесені судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Outcome: approved