Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

25 листопада 2025 року представник позивача адвокат Андрущенко М.В., в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА», через підсистему\~«Електронний суд» звернувся до суду із заявою про ухвалення\~додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просить ухвалити додаткове рішення, яким: - стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» судові витрати на надання професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5 000 грн 00 коп. В обґрунтування заяви представник позивача вказує, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2025 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» заборгованість за Договором надання грошових коштів у кредит № 5588611024 від 12 травня 2025 року у в розмірі 12 200 гривень 00 копійок. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши заяву та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, суд вважає необхідним зазначити наступне. Судом установлено, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, на 54,95 %. Стягнуто із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» заборгованість за Договором надання грошових коштів у кредит № 5588611024 від 12 травня 2025 року у в розмірі 12 200 гривень 00 копійок. В порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України представник позивача у позовній заяві вказав, що докази витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, також представник позивача у позовній заяві зазначав, що витрати на надання професійної правничої допомоги становлять суму у розмірі 5\~000 грн 00 коп. Після ухвалення судом рішення у справі представник позивача адвоката Андрущенко М.В. подав до суду заяву, у якій просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» судові витрати на надання професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5 000 грн 00 коп. За змістом статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Згідно із статтею 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до пункту 48 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат на підставі наданих стороною доказів. Згідно частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження суми понесених судових витрат на правничу допомогу, у строк, передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, стороною позивача суду надано: -\~копію Договору\~про надання\~правничої допомоги\~№ 06-05/2025\~від 06\~травня 2025\~року укладеного між адвокатом Андрущенком М.В. та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС»; - копію Акта № 3475007349 приймання-передачі наданих послуг до Договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06 травня 2025 року від 24 листопада 2025 року; - копію заявки № 3475007349 про надання послуг від 01 вересня 2025 року; - копію платіжної інструкції № 84 від 25 листопада 2025 року; - копію ордера на надання правничої допомоги від 01 вересня 2025 року; - копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу. Разом з тим, суд враховує, що позовні вимоги задоволено частково та з урахуванням задоволення позовних вимог на 54,95% та відмови у задоволенні іншої частини вимог, суд вважає за необхідне на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача в якості витрат на правову допомогу суму в загальному розмірі 2\~747 грн 50 коп., що складає 54,95 % від 5 000 грн 00 коп. Такий розмір витрат є співмірним з наведеними вище судом критеріями та фактичними обставинами цієї справи, а також є пропорційним розміру тих вимог, у задоволенні яких було відмовлено судом. Враховуючи наведене та

Outcome: partial