Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

10.12.2024 [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про визнання квартири [ADDRESS] , загальною площею 83,2 кв. м, житловою площею 46,5 кв. м, особистою приватною власністю [PERSON] ; визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 83,2 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м. 1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. Між [PERSON] та [PERSON] 22 січня 2005 року було укладено шлюб. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Станом на сьогодні сторони припинили шлюбні відносини. За час шлюбу сторонами була придбана квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 83,2 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м. Позивач звертає увагу суду, що хоча зазначена квартира оформлена на відповідача [PERSON] та була придбана під час її перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак вказане нерухоме майно було придбано за її особисті кошти, оскільки вона мала постійних дохід, утримувала родину, а відповідач майже весь період перебування з відповідачем у шлюбі офіційно не працював та мав нерегулярні заробітки. Відповідач [PERSON] вчиняє перешкоди позивачу у користуванні спірним нерухомим майном. 1.2. У відзиві на позов представник відповідача позовних вимог не визнав, позицію мотивував таким. Предметом спору є квартира, яка була придбана за час шлюбу, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 83,3 кв. м, житловою площею 46,5 кв. м. Відповідно до змісту наданої представником позивача виписки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири, реєстраційний номер нерухомого майна №134899551103. Така квартира відповідно до реєстраційного запису від 28.08.2013 на підставі права власності нежить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири №2142, засвідченого 28.08.2013 приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Холудєєвою С.М. Позивачка необґрунтовано зазначила, що [PERSON] не мав стабільного доходу та офіційної роботи, що спростовується наданими до цього заперечення на позовну заяву копіями морських контрактів: в період із 2010 по 2021. Обставини щодо перетину державного кордону, фактичного отримання виплат відповідач підтвердив, копією паспорта для виїзду за кордон, відповідними довідками. Отже, відповідач 11 років працював інженером техніком на морських суднах по всьому світу. Спірна квартира 28.08.2013 була придбана за спільні кошти подружжя [PERSON] , де вони проживали; відповідач також оплачував ремонт квартири; придбавав за власні кошти меблі. Також відповідач звертає увагу, що позивач не додала до позовної заяви доказів про наявність у неї достатніх доходів для придбання спірної квартири за власні кошти. Доказів створення перешкод у користуванні квартирою [PERSON] суду не надала; вказану обставину відповідач заперечив. 2.Рух справи. Позов подано до суду 10.12.2024. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою від 19.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 20.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце повідомлені належним чином. Відповідач у судове засідання не прибув; представник відповідача просив відмовити у задоволені позовних вимог. 4. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 22.01.2005 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 18. Від шлюбу подружжя [PERSON] мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 842. 28.08.2013 [PERSON] став власником квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 83,2 кв.м, житловою площею 46,5 кв.м, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; номер інформаційної довідки - 406768483, дата формування - 05.12.2024; копією договору купівлі продажу від 28.08.2013. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (копія паспорта громадянина України [PERSON] КМ295862від 18.02.2005, копія довідки про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] , відповідь № 1066282 від 27.01.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру). Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.09.2025 у цивільній справі № 495/10836/24 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-7); індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] , позивач протягом 2011-2020, 2023 років сплачувала страхові внески (за 2011 -11\~496 грн 29 коп.; за 2012 13\~177 грн, за 2013 11\~396 грн, за 2014 13\~620 грн 97 коп., за 2015 2\~392 грн 06 коп., за 2016 2\~524 грн 91 коп., за 2017 5\~475 грн, за 2018 33\~507 грн, за 2019 50\~076 грн, за 2020 57\~784 грн, за 2023 6\~700 грн). Інших доказів на підтвердження отримання доходу у період придбання спірного нерухомого майна позивач суду не надала. На підставі копії трудової книжки [PERSON] встановлено, що із 24.03.2003 по 07.04.2010 відповідач був працевлаштований в Україні. За клопотанням представника позивача суд здійснив запит та отримав відповідь № 1213663 від 19.03.2025 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів… за 1 квартал 2010 року 4 квартал 2024 року, відповідно до якої [PERSON] отримував дохід у 2017 2\~387 грн 93 коп., у 2024 2\~152 грн 78 коп. Обставини щодо працевлаштування в іноземних компаніях із квітня 2010 року відповідач підтвердив копіями сертифікатів про стаж служби на борту (у період із 14.04.2010), копіями морських контрактів в період 21.07.2012-17.11.2012 [PERSON] працював на кораблі, на підставі підписаного контракту з компанією Pullmantur Ship Management Ltd. (50 Shirley Street, Nassau, Bahamas) на посаді інженера-техніка, на умовах: основна місячна заробітна плата - 1223 доларів США, враховуючи бонуси, понаднормові, компенсацію в свята, відпустка загальна місячна заробітна плата становила 4000 доларів США; в період 21.06.2014-27.06.2014 відповідач працював у плаванні інженером-техніком, 17.06.2014 підписав контракт з Princess Cruise Lines LTD, отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 5000 доларів США; в період 08.12.2014-17.12.2014 відповідач працював у плаванні інженером-техніком, 11.11.2014 підписав контракт з Princess Cruise Lines LTD, отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 5000 доларів США; в період 18.12.2014-24.03.2015 [PERSON] працював у плаванні інженером- техніком, 11.11.2014 підписав контракт з Princess Cruise Lines LTD, отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 5000 доларів США; в період 13.06.2015-03.10.2015 відповідач працював у плаванні інженером-техніком, 13.05.2015 року підписав контракт з Princess Cruise Lines LTD, отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 5150 доларів США; в період 28.02.2016-09.03.2016 [PERSON] працював у плаванні інженером-техніком, 08.02.2016 підписав контракт з Princess Cruise Lines LTD, отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 5305 доларів США; в період 28.02.2016-09.03.2016 відповідач працював у плаванні інженером-техніком, 27.01.2016 підписав контракт з Princess Cruise Lines LTD, отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 5305 доларів США; в період 10.03.2016-27.06.2016 відповідач працював у плаванні інженером-техніком, 27.01.2016 підписав контракт з Princess Cruise Lines LTD, отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 5305 доларів США; в період 21.11.2016-02.12.2016 відповідач працював у плаванні інженером-техніком, 20.10.2016 підписав контракт з Princess Cruise Lines LTD, отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 5305 доларів США; в період 03.12.2016-20.03.2017 відповідач працював у плаванні інженером-техніком, 27.01.2016 підписав контракт з Princess Cruise Lines LTD, отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 5305 доларів США; в період 13.05.2017-19.05.2017 відповідач працював у плаванні інженером- техніком, 11.04.2017 підписав контракт з Princess Cruise Lines LTD, отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 7175 доларів США; в період 20.05.2017-11.08.2017 відповідач працював у плаванні інженером- техніком, 11.04.2017 підписав контракт з Princess Cruise Lines LTD, отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 7175 доларів США; в період 12.08.2017-06.09.2017 відповідач працював у плаванні інженером- техніком, 11.04.2017 підписав контракт з Princess Cruise Lines LTD, отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 7175 доларів США; в період 25.10.2017-23.01.2018 відповідач працював у плаванні інженером-техніком, 19.09.2017 підписав контракт з Princess Cruise Lines LTD, отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 7175 доларів США; в період 19.03.2018-23.06.2018 відповідач працював у плаванні інженером-техніком, 15.02.2018 підписав контракт з Princess Cruise Lines LTD, отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 7175 доларів США; в період 25.08.2018-25.11.2018 відповідач працював у плаванні інженером-техніком, 24.07.2018 підписав контракт з Employer Princess Cruise Lines LTD, a Bermuda Company (Par La Vile Road, Hamilton, HM, JX Bermuda and Officer), отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 7175 доларів США; в період 28.02.2019-02.06.2019 [PERSON] працював у плаванні інженером- техніком, 16.01.2019 підписав контракт з Employer Princess Cruise Lines LTD, a Bermuda Company (Par La Vile Road, Hamilton, HM, JX Bermuda and Officer) отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 7175 доларів США. в період 01.09.2019-04.12.2019 відповідач працював у плаванні інженером-техніком, 30.07.2019 підписав контракт з Employer Princess Cruise Lines LTD., a Bermuda Company (Par La Vile Road, Hamilton, HM, JX Bermuda and Officer), отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 7498 доларів США; в період 23.09.2021-18.12.2021 [PERSON] працював у плаванні інженером-техніком, 07.09.2021 підписав контракт з Employer Princess Cruise Lines LTD., a Bermuda Company (Par La Vile Road, Hamilton, HM, JX Bermuda and Officer), отримував гарантовану місячну заробітну плату в розмірі 5637 доларів США. Обставини щодо перетину державного кордону відповідачем підтверджено копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] з відповідними відмітками. На підтвердження фактичного отримання доходу відповідач надав суду копії довідок на оплату за 2014-2021 роки, виданих Princess Cruise Lines, LTD a Bermuda Company (за 2014 дохід 18000 доларів США; за 2015 - 30041,69 доларів США; за 2016 - 24049,33 доларів США; за 2017 - 47121,27 доларів США; за 2018 - 35157,52 доларів США; за 2019 - 40239,25 доларів США; за 2020 - 43098,01 доларів США; за 2021 - 55938,40 доларів США). 5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. У сімейному законодавстві передбачено два режими власності подружжя особиста приватна власність дружини, чоловіка, тобто кожного з подружжя, та спільна сумісна власність подружжя (постанова Верховного Суду від 27 квітня 2023 року у справі № 755/11605/21, провадження № 61?11935св22). Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (пункти 1, 2, 3 частини першої статті 57 СК України). У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав із поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України). За частиною першою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, конструкція статей 60, 70 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу (постанова Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі № 761/8710/15-ц, провадження № 61?21186 св 21). Ця презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Вирішуючи питання про поділ майна подружжя, встановивши факт набуття цього майна подружжям у період перебування в шлюбі, застосуванню підлягають положення статей 60, 70 СК України з урахуванням презумпції спільності права власності подружжя на майно (постанова Верховного Суду від 29 квітня 2024 року у справі № 522/3192/21, провадження № 61-8094 св 23). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок про те, що існує презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Водночас законодавство передбачає можливість спростування поширення правового режиму спільного сумісного майна одним із подружжя, що є процесуальним обов`язком особи, яка з ним не погоджується. Тягар доказування обставин для спростування презумпції покладається на того з подружжя, який її спростовує. У зв`язку з викладеним, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є такі: 1) чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі (втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними); 2) чи переслідувало втручання легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті (якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів); 3) чи є відповідний захід пропорційним конкретній легітимній меті втручання у право (втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно). Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий, і навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України). За змістом частини першої статті 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі досліджених у справі доказів судом встановлено, що позивач і відповідач із 2005 року по 2025 рік перебували у шлюбі; у 2013 році [PERSON] набув у власність нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] ; позивач, відповідач, їхня дочка зареєстровані за вказаною адресою; за час перебування у шлюбі сторони були працевлаштовані, отримували доходи. На переконання суду, позивач не надала до суду достатніх та допустимих доказів того, що спірна квартира придбана за кошти, які належали їй особисто. За таких обставин, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed