Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу в розмірі еквівалентній 7 000 доларів США за курсом НБУ на день виконання рішення та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 25.09.2018 [PERSON] взяв у [PERSON] у позику грошові кошти у розмірі 7 000 доларів США, про що булу складена розписка у письмовій формі. При цьому відповідач взяв на себе зобов`язання повернути грошові кошти до 30.09.2018. 19.02.2025 позивачкою засобами поштового відправлення АТ «Укрпошта» цінним листом з описом вкладення № 0412000250224 направлено претензію відповідачу з вимогою повернути взяті відповідно до розписки у борг грошові кошти, однак відповідачем така направлена претензія була повністю проігнорована. Станом на день звернення до суду з позовом відповідач свої зобов`язання з повернення коштів не виконав. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 серпня 2025 року відкрито провадження у справі. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, було надано строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, явку представника не забезпечив. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що 25.09.2018 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, за яким відповідач отримав від позивача у позику грошові кошти у розмірі 7 000 доларів США, про що булу складена розписка у письмовій формі. Цей факт підтверджується оригіналом боргової розписки від 25.09.2018. Згідно з умовами договору позики, відповідач зобов`язався повернути грошові кошти до 30.0.92018. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення боргових коштів не виконав. 19.02.2025 позивачкою засобами поштового відправлення АТ «Укрпошта» цінним листом з описом вкладення № 0412000250224 направлено претензію відповідачу з вимогою повернути взяті відповідно до розписки у борг грошові кошти, однак відповідачем така направлена претензія була повністю проігнорована. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Наявність у позивача боргового документа - розписки відповідача свідчить про невиконання ним взятих на себе зобов`язань. Отже, враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 933 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved