Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-07 00:00:00

За позовом сторона позивача просить: 1) встановити факт догляду [PERSON] , [INFO] , за [PERSON] , яка померла [INFO] , та їх спільне проживання однією сім`єю, починаючи з 10.01.2000 по [INFO] ; 2) визнати право за [PERSON] , [INFO] , на земельну частку (пай), площею 2,99\~в умовних\~кадастрових гектарах\~із земель\~колективної власності\~колишнього сільськогосподарського\~підприємства ім.\~Калініна на\~території с.\~Стара Гутка\~Новгород-Сіверського\~(раніше\~Семенівського)\~району Чернігівської\~області,\~на підставі\~сертифіката на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії ЧН\~№0171335;\~3)\~визнати право\~власності за\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на земельну\~ділянку,\~що розташована\~в с.\~Стара Гутка\~Семенівського району\~Чернігівської області,\~площею 2,2394\~га зкадастровим номером 7424786000:06:029:0005 на підставі Державного акту направо власності на земельну ділянку серії ЧН №182458; 4) визнати право власності за [PERSON] , [INFO] , на земельну ділянку, що розташована в с. Стара Гутка колишнього Семенівського району Чернігівської області, площею 0,3707 га, з кадастровим номером 7424786000:06:025:0038, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН №182338. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, що [PERSON] народились\~в с.\~Стара Гутка\~раніше Семенівського\~району Чернігівської\~області та\~останні 5\~років перед\~смертю проживала\~однією сім`єю\~з [PERSON] \~й здійснювала\~догляд за\~нею.\~Так,\~ [PERSON] \~з батьками\~з дитинства\~проживала поблизу\~ [PERSON] \~та тісно\~з нею\~спілкувались,\~вважаючи її\~як частину\~своєї сім`ї.\~Будучи досить\~старою,\~ [PERSON] \~сприймала сім`ю\~ [PERSON] \~як власних\~родичів,\~котрі доглядали\~за нею,\~проживали разом,\~тому нею\~був складений\~заповіт на\~ім`я [PERSON] ,\~батька позивача.\~Цим заповітом\~ [PERSON] \~заповіла все\~своє майно\~ [PERSON] ,\~однак останній\~помер [INFO] ,\~ще за\~життя [PERSON] ..\~Остання мала\~сина,\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~у віці\~58\~років,\~вона самостійно\~його поховала,\~оскільки не\~мала інших\~родичів.\~Такі факти\~підтверджуються доданими\~до заяви\~довідками сільської\~ради та\~старостату.\~Після смерті\~свого сина\~ [PERSON] \~залишилась без\~близьких родичів\~та потребувала\~постійного догляду,\~оскільки мала\~повних 87\~років та\~не дуже\~добрий стан\~здоров`я через\~свій вік.\~Саме тому\~ [PERSON] \~проживала разом\~з нею\~й здійснювала\~постійний догляд\~за нею,\~починаючи з\~10\~січня 2000\~року,\~коли здоров`я\~ [PERSON] \~погіршилось,\~що підтверджуватиметься,\~на думку\~сторони позивача,\~показаннями свідків\~та довідками\~старостату.\~З цього\~часу [PERSON] \~та [PERSON] \~стали проживати\~однією сім`єю\~й були\~пов`язані спільним\~побутом,\~мали взаємні\~права і\~обов`язки,\~притаманні членам\~родини.\~Так,\~ [PERSON] \~виконувала свої\~обов`язки відносно\~ [PERSON] \~доглядала її,\~дбала про\~неї,\~забезпечувала всім\~необхідним,\~в тому\~числі продуктами\~харчування та\~ліками,\~допомагала останній\~вступити в\~спадщину після\~смерті її\~сина,\~з яким\~проживала на\~момент його\~смерті.\~Саме для\~цієї мети\~після смерті\~ [PERSON] \~його мати\~надала [PERSON] \~доручення на\~ведення спадкової\~справи,\~оскільки вона\~сама була\~неписьменна та\~не могла\~займатися цими\~питання за\~станом свого\~здоров`я.\~Копія доручення\~до позовної\~заяви додається.\~Після смерті\~ [PERSON] .\~ [PERSON] \~вчинила на\~ [PERSON] \~заповіт,\~маючи на\~меті передати\~їй все\~своє майно.\~Так,\~після смерті\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~відкрилась спадщина,\~частину якої\~заявниця вже\~змогла оформити,\~а саме\~щодо грошовихвкладів. Проте [PERSON] не змогла оформити права щодо землі, які належали [PERSON] та її сину при їхньому житті, через те, що документи на них були втрачені ще за життя [PERSON] , що підтверджується оголошенням в обласній газеті «Вісник Ч» від 10.07.2025. Зокрема, за своє життя [PERSON] мав право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього сільськогосподарського підприємства ім. Калініна на території с. Стара Гутка Новгород-Сіверського (раніше Семенівського) району Чернігівської області та отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0171335, площею 2,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі. Сертифікат був виданий на підставі рішення Семенівської районної державної адміністрації №188 від 27.05.1996. [PERSON] за життя мала право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7424786000:06:029:0005 площею 2,2394 га, яка розташована на території с. Стара Гутка Семенівського району Чернігівської області, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серією ЧН №182468, та на земельну ділянку з кадастровим номером 7424786000:06:025:0038, площею 0,3707 га, котра розташована на території с. Стара Гутка Семенівського району Чернігівської області, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН №182339. [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого сина [PERSON] , вступивши в управління спадковим майном до шести місяців, була єдиним спадкоємцем після смерті сина [PERSON] , що підтверджується довідкою №19-09/320 від 25.07.2024 виконкому Семенівської міської ради Чернігівської області, підписаною старостою Н. Крищенко. Але оформити дану спадщину не змогла, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовлений на ім`я [PERSON] , втрачений, а видати новий неможливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності в момент його смерті. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач [PERSON] та вже частину змогла оформити, однак державні акти на право власності на земельні ділянки на ім`я [PERSON] були втрачені за її життя. Враховуючи наведене, сторона позивача і просить суд встановити факт догляду [PERSON] за [PERSON] більш аніж 5 років, визнати за [PERSON] права щодо землі, які були закріплені за [PERSON] та [PERSON] .. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю та пояснила по суті про ті ж обставини, про які зазначено в позовній заяві. Представник позивача, адвокат Тібеж Катерина Ігорівна (в режимі відеоконференції), у судовому засіданні позов теж підтримала повністю та пояснила, що, на її переконання, заявлені вимоги за позовом є такими, що ґрунтуються на законі, і можуть бути задоволені у повному обсязі. Представник відповідача, начальник відділу комунального майна та правового забезпечення Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області Воробей Вікторія Сергіївна, у судове засідання не прибула, але надіслала на електронну пошту суду заву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, за змістом якої зауважено, що стосовно задоволення позовних вимог міськрада заперечень не має. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус Доля Наталія Миколаївна, у судове засідання не прибула, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду. Допитана як свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання про те, що вона дійсно засвідчує, що позивач [PERSON] справді доглядала за померлою [PERSON] за її життя, а також підтверджує їх спільне проживання однією сім`єю з веденням спільного побуту у період часу 10.01.2000 по 04.02.2005. Допитаний як свідок [PERSON] у судовому засіданні дав показання, аналогічні показанням свідка [PERSON] .. Суд, вислухавши учасників справи, допитавши свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за потрібне вирішити позов за наступних обставин. Аналізом сукупності відомостей позовної заяви (подана через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС, роздруківка на а. с. 2 6) а також даних, повідомлених допитаними у судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON] , які попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, судом у справі з`ясовано, що позивач [PERSON] протягом тривалого часу (з 10 січня 2000 року по 04 лютого 2005 року) вела разом із зараз померлою [PERSON] спільний побут, здійснювала постійний догляд за останньою у зв`язку з її похилим віком та станом здоров`я, що потребував сторонньої допомоги. Правопосвідчувальний документ щодо вказаних прав стосовно земельної частки (паю), а саме відповідний сертифікат, а також правовстановлюючі документи відносно приведених вище двох земельних ділянок (державні акти) на цей час поновити неможливо через обставини, зазначені вище, з якими погоджується суд, виходячи з того, що у межах цієї справи вони ніким не оспорюються. За таких обставин, суд переконаний у необхідності задоволення позову з таких підстав. Факт догляду позивача за на цей час померлою [PERSON] у період часу з 10.01.2000 по 04.02.2005 доводиться даними означених вище доказів, а тому може бути встановлений де-юре на користь позивача на підставі положень ст. 16 Цивільного кодексу України, виходячи з необхідності захисту прав позивача задля забезпечення реалізації її прав, котрі випливають із родинних відносин. У справі немає перешкод для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) площею 2,99 га в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності колишнього сільськогосподарського підприємства ім. Калініна. Зокрема, за змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, оскільки відповідачем, Семенівською міською радою Чернігівської області, у цій частині позов визнається, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову щодо вимоги про визнання відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, позаяк зараз відомості про попередній правопосвідчуючий документ на право на земельну частку (пай) позасудовим шляхом поновити не можливо. Права власності на згадані дві земельні ділянки на даний час ні за ким не визнані й ніким не успадковані. У позивача можуть бути істотні складнощі з нотаріальним оформленням прав на ці земельні ділянки в силу правил ст. 125 Земельного кодексу України та через втрату чинності згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09 вересня 2013 року № 537 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 серпня 2009 року за № 735/16751 (пункт 4.11 цієї Інструкції раніше регламентував видачу нового державного акта на ім`я спадкодавця взамін зіпсованого, втраченого чи пошкодженого спадкоємцеві на запит нотаріуса), що свідчить про неможливість належної державної реєстрації права власності на земельні ділянки вже після смерті померлої особи. Отже, за встановлених обставин, у суду немає правових перешкод для ухвалення рішення на користь позивача з визнанням відповідних прав власності на земельні ділянки за позивачем на підставі п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України. Крім цього, приходячи до такого висновку, суд зважає, що позов Семенівською міською радою Чернігівської області у частині визнання прав власності на земельні ділянки теж визнається. Виходячи з цього, суд переконаний у необхідності повного задоволення позову з усіх заявлених вимог.

Outcome: approved